П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 року                                                                                   м. Київ
 
Справа № 22-9451                                         Головуючий у1-й інстанції -  Васильєва Н. П.
Унікальний № 757/19701/15-ц                                                      Доповідач -   Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:
 
                    головуючого                                       Пікуль А. А.
                    суддів                                                  Гаращенка Д. Р.
                                                                                 Невідомої Т. О.
 
                    за участю секретаря                           Осінчук Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Гризодуба Ярослава Дмитровича в інтересах ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-
 
у с т а н о в и л а:
 
У червні 2015 року ОСОБА_2 пред`явила в суд позов до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила  збільшити її частку у спільному майні, набутому нею та ОСОБА_3 за час перебування у шлюбі до 2/3 частин; здійснити поділ спільного майна, а саме: виділити їй у власність 35/100 частини квартири АДРЕСА_1 , автомобіль Toyota Land Cruiser Prado легковий універсал-В, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; ОСОБА_3 виділити у власність із спільного майна квартиру АДРЕСА_2 , земельну ділянку з кадастровим номером 3222480400:04:001:0014 площею 0,2339 га, розташовану на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, земельну ділянку з кадастровим номером 3222480400:04:001:0057, розташовану на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області площею 0,1795 га, земельну ділянку кадастровий номер 3222480400:04:001:0060, розташовану на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області площею 0,1795 га, земельну ділянку кадастровий номер 3222480400:04:001:0061, розташовану на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області площею 0,1779 га; припинити право часткової власності ОСОБА_3 на 50/100 частин квартири АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 ; визначити порядок виконання рішення суду шляхом часткового зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 1 613 000 грн та стягнути з ОСОБА_3 на її користь 219 573 грн 33 коп. компенсації частини вартості спільного майна подружжя. (т. 1 а.с. 3-6).
Позов було обґрунтовано тим, що  вони з ОСОБА_3 перебували у шлюбі з березня 2002 року, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2010 року шлюб було розірвано. Вони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які залишились проживати з нею.
Зазначала, що за період перебування у шлюбі з ОСОБА_3 ними було придбане певне майно, яке підлягає поділу. Крім того, заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів на час звернення до суду з цим позовом становила 69 071 грн 17 коп., що відповідно до ч. 3 ст. 70 СК України є підставою для збільшення її частки у спільній сумісній власності, набутої за час шлюбу з ОСОБА_3 , до 2/3 частин.
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 19 травня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Розподілено спільне майно подружжя таким чином: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , що складається з двох житлових кімнат житловою площею 30,40 кв. м, загальною площею 50,50 кв. м, загальною вартістю 1 652 000 грн, що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності, залишено у спільному користуванні сторін.
Виділено на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кожному по 17,5 відсотків квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , вартістю долі кожного 564 550 грн, залишивши вказані частки у спільному користуванні сторін.
Виділено на праві власності ОСОБА_2 земельну ділянку, кадастровий номер 3222480400:04:001:0014, розташовану на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області вартістю 299 875 грн. Виділено на праві власності ОСОБА_2 земельну ділянку, кадастровий номер 3222480400:04:001:0057, розташовану на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області вартістю 224 375 грн.
Виділено на праві власності ОСОБА_3 земельну ділянку, кадастровий номер 3222480400:04:001:0060, розташовану на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області вартістю 224 375 грн, визнавши за ним право власності на вказану земельну ділянку, припинивши право власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку. Виділено на праві власності ОСОБА_3 земельну ділянку, кадастровий номер 3222480400:04:001:0061, розташовану на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області вартістю 222 375 грн, визнавши за ним право власності на вказану земельну ділянку, припинивши право власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку.
Виділено ОСОБА_2 на праві власності автомобіль Toyota Land Cruiser Prado легковий універсал-В, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Виділено ОСОБА_3 на праві власності автомобіль Lexus GS 350 легковий седан, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 різницю у вартості долей спільного майна подружжя у розмірі 121 308 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
 
Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_2 , адвокат Гризодуб Я. Д., подав  апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю (т. 1,  а.с.223-225).
 
Справа вже була предметом апеляційного розгляду та постановою Апеляційного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , адвоката Гризодуба Я. Д., задоволено. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2017 року скасоване та ухвалене нове рішення про часткове задоволення позову.
Однак постановою Верхового Суду від 27 травня 2020 року постанову Апеляційного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року скасовано,  справа передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 червня 2020 року справу призначено до розгляду.
Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., пояснення учасників справи: представника позивача, адвоката Гонди О. Ю., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити з урахуванням позиції, викладеної у додаткових обґрунтуваннях до апеляційної скарги від 20 жовтня 2017 року (т.2, а.с.1-7); представника відповідача, адвоката Клименка Є. Г., який частково визнав апеляційну скаргу з урахуванням позиції відповідача, викладеної у поясненнях щодо апеляційної скарги від 13 липня 2020 року (т.2, а.с.119-123), з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню  з таких підстав.
 
При розгляді справи районним судом встановлені наступні обставини, що мають значення для справи. 
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 березня 2002 року (т. 1, а.с.7).
Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1, а.с.8- 9).
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2010 року шлюб між сторонами розірвано (т. 1, а. с. 26).
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2012 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини щомісячного доходу (т. 1, а. с. 27-28).
 
Під час шлюбу сторони придбали майно: на ім`я ОСОБА_2 35/100 частин квартири АДРЕСА_1 , договір купівлі-продажу від 15 вересня 2005 року; по 1/2 частині квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 09 вересня 2008 року; на ім`я ОСОБА_2 чотири земельні ділянки, розташовані на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області кадастрові   номери 3222480400:04:001:0014, 3222480400:04:001:0057, 3222480400:04:001:0060, 3222480400:04:001:0061 (т. 1, а. с. 10, 16, 17-22).
Крім того, придбано два автомобілі: на ім`я ОСОБА_2 - автомобіль Toyota Land Cruiser Prado легковий універсал-В, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; на ім`я ОСОБА_3 - автомобіль Lexus GS 350, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи від 30 вересня 2016 року, проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 складає 3 226 000 грн; вартість квартири АДРЕСА_2 складає 1 652 000 грн; загальна вартість земельних ділянок складає 971 000 грн, в тому числі: кадастровий номер 3222480400:04:001:0014, розташованої на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області вартістю 299 875 грн; кадастровий номер 3222480400:04:001:0057, розташованої на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області вартістю 224 375 грн; кадастровий номер 3222480400:04:001:0060, розташованої на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області вартістю 224 375 грн; кадастровий номер 3222480400:04:001:0061, розташованої на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області вартістю 222 375 грн.
 
          Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з такого.
Позивачем не надано доказів на підтвердження підстав для збільшення її долі у спільному майні подружжя, тому долі кожного із подружжя є рівними і у грошовому вигляді складають по 2 255 288 грн за кожним. 
Квартира АДРЕСА_2 належить по 50/100 частин кожному з подружжя. Жодна із сторін не бажає, щоб їй було виділено в натурі всю вказану квартиру, тому вказану квартиру суд залишив у спільному користуванні подружжя. 
У квартирі АДРЕСА_1 50/100 частин її належить на праві власності відповідачеві, а позивачеві - 15/100 частин вказаної квартири на підставі договору дарування від 09 березня 2005 року, 35/100 частин у цій квартирі належить сторонам на праві власності, при цьому позивачем не сплачено суму цієї частки на депозитний рахунок, тому 35/100 частин вказаної квартири має залишитись у спільному користуванні сторін.
Жодна зі сторін не бажала отримати у свою власність при розподілі майна земельні ділянки. Оскільки їх чотири, слід виділити кожному з подружжя по дві земельні ділянки.
Автомобіль Toyota Land Cruiser Prado легковий універсал-В, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , має бути виділений позивачеві, а автомобіль Lexus GS 350, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 - відповідачеві. 
Оскільки вартість майна, що виділяється позивачеві, складає 2 133 980 грн., а вартість майна, що виділяється відповідачеві, складає 2 376 596 грн, що на 121 308 грн більше його долі у спільному майні подружжя, різниця у вартості долей в сумі 121 308 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
 
Скасовуючи судове рішення апеляційного суду Верховний Суд у своїй постанові від 27 травня 2020 року (т.2, а.с.101-107) виклав наступні вказівки.
Апеляційний суд помилково виходив із вартості 35/100 частини квартири АДРЕСА_1 у розмірі 3 226 000 грн, оскільки відповідно до висновку експерта від 30 вересня 2016 року такий розмір вартості всієї квартири, а не 35/100 її частини. Зазначення у постанові саме такої суми вплинуло на загальну вартість майна, що підлягає поділу та визначення ідеальної долі кожного з власників.
Вартість майна, що підлягало поділу, мала визначатись на час розгляду справи, а суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у травні 2017 року, виходив із вартості всієї квартири станом на 30 вересня 2016 року та не перевірив доводів сторін щодо вартості цього спірного майна на час його поділу.
Виходячи з системного аналізу положень статей 57 і 62 СК України, майно, що належало одному з подружжя на праві особистої приватної власності у порядку ст. 57 СК України, повністю та автоматично не перетворюється у спільну сумісну власність. Спільна сумісна власність виникає лише у порядку, визначеному ст. 62 СК України, тобто право спільної сумісної власності виникає на частку майна, яка істотно збільшилася внаслідок умов, передбачених цим законом, з урахуванням частини, яка належала одному із подружжя на праві особистої приватної власності.
Визнаючи за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 та припиняючи право часткової власності ОСОБА_3 на 50/100 частини вказаної квартири, суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про те, що це не суперечить інтересам відповідача, оскільки вказана частина квартири належить останньому за договором дарування від 09 березня 2005 року і відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України є особистою приватною власністю ОСОБА_3 .
За правилом ч. 1 ст. 417 ЦПК  України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду  першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.
 
При перевірці висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги та вказівок Верховного Суду, апеляційний суд  виходить з наступного.
Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що указані висновки районного суду не відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. Судом порушені встановлені ст.89 ЦПК України правила оцінки доказів та невірно застосовано до спірних правовідносин положення Глави 8 СК України, а також не застосовано до спірних правовідносин положення ст. 365 ЦК України.
Матеріали справи свідчать, що під час шлюбу сторони придбали наступне майно: на ім`я ОСОБА_2 35/100 частин квартири АДРЕСА_1 , договір купівлі-продажу від 15 вересня 2005 року; по 1/2 частині квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 09 вересня 2008 року; на ім`я ОСОБА_2 чотири земельні ділянки, розташовані на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області кадастрові   номери 3222480400:04:001:0014, 3222480400:04:001:0057, 3222480400:04:001:0060, 3222480400:04:001:0061 (т. 1, а. с. 10, 16, 17-22).
Також подружжям було придбано два автомобілі: на ім`я ОСОБА_2 автомобіль Toyota Land Cruiser Prado легковий універсал-В, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; на ім`я ОСОБА_3 автомобіль Lexus GS 350, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Відповідно до роз`яснень п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України  «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
 
У даній справі відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи від 30 вересня 2016 року, проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 складає 3 226 000 грн; вартість квартири АДРЕСА_2 складає 1 652 000 грн; загальна вартість земельних ділянок складає 971 000 грн, в тому числі: кадастровий номер 3222480400:04:001:0014, розташованої на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області вартістю 299 875 грн; кадастровий номер 3222480400:04:001:0057, розташованої на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області вартістю 224 375 грн; кадастровий номер 3222480400:04:001:0060, розташованої на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області вартістю 224 375 грн; кадастровий номер 3222480400:04:001:0061, розташованої на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області вартістю 222 375 грн (т. 1, а.с.86-104).
Ураховуючи що згідно вищевказаного висновку ринкова вартість усієї квартири АДРЕСА_1 складає 3 226 000 грн, то вартість 35/100 частин вказаної квартини, які перебувають у спільній власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , складає  1 129 100 грн.
Згідно з висновком про вартість майна, наданим ТОВ «Медіа консалтинг груп ЛТД» від 23 січня 2017 року, ринкова вартість автомобіля Toyota Land Cruiser Prado складає 219 180 грн (т.1, а.с.122).
Згідно з даними звіту про незалежну оцінкуавтомобіля Lexus GS 350 від 27 лютого 2017 року ринкова вартість автомобіля Lexus GS 350 складає 210 150 грн (т. 1, а.с.164-175).
 
Під час апеляційного розгляду, ураховуючи вказівки, які містилися в постанові суду касаційної інстанції, сторони погодили вищенаведений обсяг спільного майна та вартість спільного майна, визначену висновком експертизи щодо нерухомого майна та висновком оцінювача щодо вартості автомобіля Toyota Land Cruiser Prado.  
Однак сторонами не досягнуто згоди щодо вартості автомобіля Lexus GS 350. Відповідач покликається на дані звіту про незалежну оцінкуавтомобіля Lexus GS 350 від 27 лютого 2017 року, згідно з яким ринкова вартість автомобіля Lexus GS 350 складає 210 150 грн (т. 1, а.с.164-175). Позивач, оспорюючи відомості указаного звіту, покликається на визнання стороною відповідача вартості автомобіля Lexus GS 350, наведеної позивачем у позовній заяві, - 800 000 грн., у судовому засіданні 25 листопада 2015 року (т.1, а.с.67-69).  
Обидві сторони підтвердили суду ту обставину, що автомобіль Lexus GS 350 був відчужений ОСОБА_3 під час окремого проживання після розірвання шлюбу 05 листопада 2013 року.
Відповідно роз`яснень п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року у випадку  коли  при  розгляді  вимоги  про  поділ  спільного  сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив  його  відчуження  чи  використав  його  на  свій розсуд проти волі  іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її  потреби  або  приховав  його,  таке  майно  або  його  вартість враховується при  поділі.
При вирішенні питання вартості автомобіля Lexus GS 350 районний суд поклав в основу свого рішення відомості звіту про незалежну оцінкуавтомобіля Lexus GS 350від 27 лютого 2017 року (т. 1, а.с.164-182), однак не ті, що ринкова вартість автомобіля Lexus GS 350 складає 210 150 грн, а відомості щодо вартості указаного автомобіля у розмірі 539 296  грн. станом на лютий 2017 року без здійсненого оцінювачем коригування: застосування знижки на торг 25%; на пробіг 10%;  на технічний стан 40% (т.1, а.с.174), оскільки зі звіту вбачається, що експерт не оглядав указаний автомобіль, фото зроблені невідомо якого автомобіля, жодного документу стосовно місця знаходження автомобіля,  його технічного стану відповідач не надав, не надано для огляду технічний паспорт на автомобіль.
Відповідач рішення в частині визначення вартості автомобіля Lexus GS 350 у розмірі 539 296  грн не оскаржив.
Позивач, оскаржуючи рішення в цій частині вказує, що визнана протилежною стороною вартість автомобіля Lexus GS 350  складає 800 000 грн. 
Ураховуючи, що відповідач в ході розгляду справи надав суду докази на спростування наведеної позивачем вартості автомобіля Lexus GS 350  у розмірі 800 000 грн., однак погодився із визначеною судом вартістю цього майна у розмірі  539 296  грн,  апеляційний суд, виходячи з положень ст. 367 ЦПК України, вважає за можливе  при визначенні вартості спільного сумісного майна сторін виходити із вартості автомобіля Lexus GS 350  у розмірі 539 296  грн.
 
Відповідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
У даній справі під час першого апеляційного розгляду позивач, діючи через свого представника, ОСОБА_8 подала письмові пояснення із запропонованим варіантом поділу спільного  майна виходячи з рівності часток кожного з подружжя (т.2, а.с.37-38).  
 
Згідно з ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Відповідно до ч. 1-2, ч. 4-5 ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
 
У даній справі одночасно з поділом спільного сумісного майна подружжя позивач просила припинити право власності ОСОБА_3 на 50/100 частинквартири АДРЕСА_1 , які належать йому  на праві особистої приватної власності на підставі договору дарування від 09 березня 2005 року  (т. 1, а.с.13), тобто не є спільним майном подружжя.
Заперечуючи проти позову,  ОСОБА_3 просив суд припинити право власності ОСОБА_2 на 15/100 частинквартири АДРЕСА_1 , які належать позивачу  на праві особистої приватної власності на підставі договору дарування від 09 березня 2005 року  (т. 1, а.с.13), тобто також не є спільним майном подружжя.
 
Відповідно ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Жодна із сторін  попередньо не внесла на депозитний рахунок суду вартості: позивач 50/100 частин квартири АДРЕСА_1 ; відповідач 15/100 частин цієї квартири.
 За таких обставин у суду відсутні правові підстави для вирішення одночасно із поділом спільного майна подружжя питання щодо припинення права особи (позивача або відповідача) на частку у спільному майні, яке не належить до спільного майна подружжя. 
За правилами  ст.71 СК України  майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. При вирішенні спору про поділ майна суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
Суд, встановивши, що предметом поділу є як рухоме (автомобілі)  так і нерухоме (квартира, земельна ділянка) повинен вирішити питання про застосування такого способу поділу майна, який би виключав  спільну власність, шляхом присудження неподільних речей одному з подружжя.
 
У даному випадку, ураховуючи що спільним майном подружжя є майно загальною вартістю 4 510 576 грн, та беручи до уваги рівність часток дружини та чоловіка, при поділі спільного сумісного майна подружжя у власність кожного з подружжя підлягає присудженню майно на загальну суму 2 255 288 грн.
Оскільки, як вже зазначено вище,  ОСОБА_3 на підставі договору дарування належить на праві особистої приватної власності 50/100 частинквартири АДРЕСА_1 , суд вважає за доцільне при поділі майна 35/100 частин цієї квартири вартістю 1 129 100 грн. виділити у власність ОСОБА_3 із одночасним виділенням у власність ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_2 , вартістю 1 652 000 грн.
Такий поділ є оптимальним для забезпечення уникнення спільної власності на майно після його поділу.
          При проведенні поділу решти нерухомого майна - земельних ділянок, суд вважає за можливе присудити кожному з подружжя по дві з чотирьох належних їм на праві власності земельних ділянок. ОСОБА_2 -  земельну ділянку з кадастровим   номером 3222480400:04:001:0060 вартістю 224 375 грн  та земельну ділянку з кадастровим   номером 3222480400:04:001:0061 вартістю 222 375 грн. ОСОБА_3 - земельну ділянку з кадастровим   номером 3222480400:04:001:0014 вартістю 299 875 грн та земельну ділянку з кадастровим   номером 3222480400:04:001:0057 вартістю 224 375 грн. 
          Оскільки сторони дійшли до обопільної годи щодо поділу рухомого майна (автомобілів), при його проведенні суд вважає за можливе  виділити  ОСОБА_2 автомобіль Toyota Land Cruiser Prado легковий універсал-В, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 219 180 грн, а ОСОБА_3  - грошові кошти у розмірі вартості автомобіля Lexus GS 350, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яка становить 539 296  грн.
 Таким чином неподільні речі присуджуються одному з подружжя і спільна власність на них виключається.
Ураховуючи, що ОСОБА_2 при проведені поділу виділяється майно загальною вартістю 2 317 930 грн., а ОСОБА_3 - 2 192 646 грн, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 62 642 грн компенсації вартості його частки у спільному майні  (4 510 576 : 2 = 2 255 288 - 2 192 646 = 62 642).
 
У даній справі позивач понесла судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у загальному розмірі 7 673 грн 40 коп. (т.1, а.с.2, 222). Відповідач поніс судові витрати по сплаті судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 7 308 грн. (т. 2, а.с.80).
Ураховуючи розмір цих судових витрат у контексті часткового задоволення судом касаційної інстанції касаційної скарги відповідача та часткового задоволення апеляційним судом під час нового апеляційного розгляду апеляційної скарги і позову ОСОБА_2 , апеляційний суд вважає за необхідне віднести судові витрати сторін по сплаті судового збору за рахунок осіб, які їх понесли.   
Крім того, у даній справі позивач понесла судові витрати по оплаті експертизи у розмірі 21 139 грн. 20 коп. (т.1, а.с.78).
Оскільки указаний експертний висновок покладений в основу рішення при вирішенні питання визначення вартості нерухомого майна, і при поділі цього майна суд виходив із рівності часток подружжя, указані судові витрати слід віднести на сторони порівну.
Ураховуючи наведене, з  ОСОБА_3   на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 10 569 грн. 60 коп. на відшкодування судових витрат.
 
Керуючись ст. ст. 367-368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :
 
Апеляційну скаргу Гризодуба Ярослава Дмитровича в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.
 
Рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .
 
Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наступне майно загальною вартістю 4 510 576 грн:
 
-       квартиру АДРЕСА_2 , вартістю 1 652 000 (один мільйон шістсот п`ятдесят дві тисячі) грн;
-       35/100 частин - одну кімнату загальною площею 25,66 (двадцять п`ять цілих шістдесят шість сотих) кв. м., житловою площею 17,80 (сімнадцять цілих вісімдесят сотих) кв. м., квартири АДРЕСА_1 , вартістю 1 129 100 (один мільйон сто двадцять дев`ять тисяч сто) грн;
-       земельну ділянку, яка розташована на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області з кадастровим   номером 3222480400:04:001:0014, площею 0,2339 га, вартістю 299 875 (двісті дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот сімдесят п`ять) грн; 
-       земельну ділянку, яка розташована на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області з кадастровим   номером 3222480400:04:001:0057, площею 0,1795 га, вартістю 224 375 (двісті двадцять чотири тисячі триста сімдесят п`ять) грн; 
-       земельну ділянку, яка розташована на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області з кадастровим   номером 3222480400:04:001:0060, площею 0,1795 га, вартістю 224 375 грн (двісті двадцять чотири тисячі триста сімдесят п`ять) грн; 
-       земельну ділянку, яка розташована на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області  з кадастровим   номером 3222480400:04:001:0061, площею 0,1779 га, вартістю 222 375 (двісті двадцять дві тисячі триста сімдесят п`ять) грн;
-       автомобіль Toyota Land Cruiser Prado легковий універсал-В, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 219 180 (двісті дев`ятнадцять тисяч сто вісімдесят) грн; 
-       грошові кошти у розмірі вартості автомобіля Lexus GS 350, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яка становить 539 296  (п`ятсот тридцять дев`ять тисяч двісті дев`яносто шість) грн.
 
 В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати особистою приватною власністю  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ):
 
-       квартиру АДРЕСА_2 , жилою площею 30,40 (тридцять цілих сорок сотих) кв. м., загальною площею 50,50 (п`ятдесят цілих п`ятдесят сотих) кв. м., вартістю 1 652 000 (один мільйон шістсот п`ятдесят дві тисячі) грн.;
-       земельну ділянку, яка розташована на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області з кадастровим   номером 3222480400:04:001:0060, площею 0,1795 га, вартістю 224 375 грн (двісті двадцять чотири тисячі триста сімдесят п`ять) грн; 
-       земельну ділянку, яка розташована на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області  з кадастровим   номером 3222480400:04:001:0061, площею 0,1779 га, вартістю 222 375 (двісті двадцять дві тисячі триста сімдесят п`ять) грн;
-       автомобіль Toyota Land Cruiser Prado легковий універсал-В, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 219 180 (двісті дев`ятнадцять тисяч сто вісімдесят) грн, 
 
загальною вартістю 2 317 930 (два мільйони триста сімнадцять тисяч дев`ятсот тридцять) грн. 
 
В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати особистою приватною власністю  ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ) : 
 
-       35/100 частин - одну кімнату загальною площею 25,66 (двадцять п`ять цілих шістдесят шість сотих) кв. м., житловою площею 17,80 (сімнадцять цілих вісімдесят сотих) кв. м., квартири АДРЕСА_1 загальною площею 74,0 (сімдесят чотири) кв. м., житловою площею 50,70 (п`ятдесят цілих сімдесят сотих) кв. м., вартістю 1 129 100 (один мільйон сто двадцять дев`ять тисяч сто) грн.;
-       земельну ділянку, яка розташована на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області з кадастровим   номером 3222480400:04:001:0014, площею 0,2339 га, вартістю 299 875 (двісті дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот сімдесят п`ять) грн; 
-       земельну ділянку, яка розташована на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області з кадастровим   номером 3222480400:04:001:0057, площею 0,1795 га, вартістю 224 375 (двісті двадцять чотири тисячі триста сімдесят п`ять) грн; 
-       грошові кошти у розмірі вартості автомобіля Lexus GS 350, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яка становить 539 296 (п`ятсот тридцять дев`ять тисяч двісті дев`яносто шість) грн,
 
загальною вартістю 2 192 646 (два мільйони сто дев`яносто дві тисячі шістсот сорок шість) грн.
 
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ) компенсацію вартості частки у спільному майні у розмірі 62 642 (шістдесят дві тисячі шістсот сорок дві) грн.  
 
В іншій частині позовних вимог відмовити.
 
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ) 10 569 (десять тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять) грн 60 коп. на відшкодування судових витрат.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.
 
Повний текст постанови складений   04 грудня 2020 року.

Головуючий                                                                      А. А. Пікуль
 
Судді                                                                                 Д. Р. Гаращенко
 
Т. О. Невідома