УХВАЛА

18 грудня 2020 року 
м. Київ

Справа №  904/6241/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова   Є.   В. - головуючого, Мачульського Г. М., Уркевича В. Ю.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства "Вогник" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.09.2020 у справі 

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Уніком", Дніпропетровська область до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Кам`янська міська рада, третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватне підприємство "Вогник" про скасування реєстрації земельної ділянки та зобов`язання скасувати запис 

ВСТАНОВИВ:

04.11.2020 Приватне підприємство "Вогник" звернулося із касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.09.2020, повний текст якої підписаний 06.10.2020 (колегія суддів: Чередко А. Є., Коваль  Л.  А., Мороз   В.   Ф.).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2020 справу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Краснов Є. В.- головуючий, Мачульський Г. М., Пільков К. М.

Касаційна скарга не відповідала вимогам статті 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у зв`язку з чим ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2020 було залишено касаційну скаргу без руху, оскільки скаржнику було потрібно надати мотивоване клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з зазначенням поважних підстав для поновлення відповідного строку.

На виконання ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2020 про залишення касаційної скарги без руху, скаржником 24.11.2020 були надіслані документи щодо усунення недоліків, які отримані головуючим 30.11.2020, а саме клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 28.09.2020. 

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 07.12.2020 у зв`язку з рішенням зборів суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.11.2020 № 13 про обрання судді Пількова К. М. до Великої Палати Верховного Суду здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: Краснов Є. В. - головуючий (доповідач), Мачульський Г. М., Уркевич В. Ю.

Згідно з частиною 1 статті 119 ГПК України, Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Оскаржувана постанова Центрального апеляційного господарського суду прийнята 28.09.2020, а повний текст підписаний 06.10.2020, тому останній день строку подання касаційної скарги з урахуванням вимог частини другої статті 288 ГПК України на зазначену постанову припадав на 26.10.2020.

Проте, скаржником касаційну скаргу на зазначену постанову подано 04.11.2020, про що свідчить поштовий штемпель на конверті, тобто скаржником пропущений строк, встановлений статтею 288 ГПК України для подання касаційної скарги.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до практики Суду держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями ст. 6 Конвенції в провадженнях у цих судах "Делкурт проти Бельгії" (Delcourt v. Belgium) 17.01.1970, §25, "Пелевін проти України (Pelevin v Ukraine)" 20.05.2010, § 27). Однак, при цьому, Суд зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. рішення ЄСПЛ у справі "Мельник проти України" (Melnik v. Ukraine) від 28.03.2006, §§ 22 - 23, рішення ЄСПЛ у справі "Мушта проти України" (Mushta v. Ukraine) від 18.11.2010, §§ 37-38).

Скаржник в своєму клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження зазначив, що в період з 26.10.2020 по 03.11.2020 (включно) представник третьої особи, адвокат Федорова О. М., яка працює в Адвокатському об`єднанні "Лекс Експерт", перебувала у щорічній відпустці згідно наказу № 5 - отп від 22.10.2020. При цьому, скаржник просить врахувати, що представник третьої особи брала участь у розгляді справи у суді першої інстанції, складала відповідні процесуальні документи до суду апеляційної інстанції, отже була обізнана з матеріалами справи, підставами та предметом позовної заяви. Перебування у відпустці представника фактично позбавило Приватного підприємства "Вогник" кваліфікованої правничої допомоги, у зв`язку з чим скаржник просить Суд зважити на те, що помилка в порядку оскарження рішення за відсутності кваліфікованої правничої допомоги не має позбавляти учасника у справі права на касаційне оскарження. Виклавши наведене вище, скаржник просить визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та призначити касаційну скаргу до розгляду. 

Колегія суддів, розглянувши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та оцінивши зазначені заявником причини на предмет їх поважності, дійшла висновку, що такі причини є неповажними, оскільки можливість подання касаційної скарги у встановлений строк залежала виключно від волевиявлення та дій самого скаржника та його представника.

Доводи скаржника про те, що особа, яка уповноважена представляти інтереси Приватного підприємства "Вогник", знаходилась у запланованій відпустці з 26.10.2020 по 03.11.2020 не можуть вважатися поважною причиною та об`єктивно непереборною обставиною, яка перешкоджала вчасному зверненню до суду касаційної інстанції, оскільки перебування представника у відпустці не звільняє сторону від обов`язку дотримання загального порядку подання касаційної скарги у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку. Приватне підприємство "Вогник" не було позбавлене можливості або призначити іншого представника на період відпустки адвоката Федорової О. М. або відповідно до статті 58 ГПК України здійснювати процесуальне представництво юридичної особи в порядку самопредставництва, оскільки в такому порядку юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами. 

Інших доводів в обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку скаржником не зазначено та не надано доказів того, що скаржник не мав можливості раніше звернутися з касаційною скаргою.

Зважаючи на викладене, суд касаційної інстанції зазначає, що поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким він користується, виходячи із поважності причин пропуску строку. У цьому випадку обставин, які б об`єктивно перешкоджали скаржникові реалізувати своє право на подання касаційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну, не вбачається, а підстави, наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, визнаються судом неповажними. 

Нормативний припис про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків.

З викладеного вбачається, що у заявника була можливість скористатися своїм правом на звернення до суду касаційної інстанції в межах строку відповідно до вимог ГПК України, а пропуск строку на касаційне оскарження залежав не від об`єктивних причин, а від суб`єктивних чинників, які особа, що звернулась із касаційною скаргою, могла і повинна була усунути при подачі касаційної скарги.
З огляду на наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів приходить до висновку про те, що вони не є поважними та не можуть бути взяти до уваги для поновлення відповідного строку, оскільки скаржник не навів будь - яких обґрунтованих доводів або об`єктивних причин, які б спричинили пропуск строку на касаційне оскарження.

При цьому легітимна мета обмеження прав дотримана, права скаржника не порушені, оскільки йому було надано право на обґрунтування пропуску строку на оскарження судового рішення про яке він був обізнаний.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 292 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

За приписами пункту 4 частини 1 статті 293 ГПК України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного підприємства "Вогник" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.09.2020 у справі № 904/6241/19.

Відповідно до положень частини 6 статті 293 ГПК України, копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

За таких обставин, керуючись статтями   234,   292,   293 ГПК України, Верховний Суд, 

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Приватного підприємства "Вогник" про поновлення строку на касаційне оскарження.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного підприємства "Вогник" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.09.2020 у справі № 904/6241/19.

3. Касаційну скаргу Приватного підприємства "Вогник" повернути скаржнику разом з доданими до неї матеріалами (в тому числі платіжне доручення від 22.10.2020 № 55 на суму 3 842,00 грн).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                  Є. В. Краснов

Суддя                                                                                                  Г. М. Мачульський

Суддя                                                                                                  В. Ю. Уркевич