ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження:№33/821/579/20 Справа: №704/811/20	  	Головуючий по 1 інстанції	
Категорія: ст. 44-3 КУпАП	Фролов О.Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 р. Суддя апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А. за участю правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_1 , на постанову судді Тальнівського районного суду Черкаської області від 22.10.2020 року,                                         
в с т а н о в и в :

Постановою судді Тальнівського районного суду Черкаської області від 22.10.2020 року,        -
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм автобуса в ДП 17127, проживаючого АДРЕСА_1 , -
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 (сорок) коп.
Відповідно до даної постанови, ОСОБА_1 23.07.2020 року близько 09 год. 40 хв. перебуваючи в м. Тальне по вул. Соборна, керував рейсовим автобусом Черкаси-Умань та перебував в автобусі без маски в період карантину та два пасажири без маски, чим порушив вимоги Постанови КМУ №392 від 20.05.2020 та ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ОСОБА_1 в судове засідання суду першої інстанції не з`явився, про час і місце розгляду справи своєчасно сповіщений, причини неявки суду не повідомив, до початку розгляду справи подав до суду заяву про те, що свою вину не визнає.

Постановою судді Тальнівського районного суду Черкаської області від 22.10.2020 року,         ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 (сорок) коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, правопорушника ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить:
Постанову Тальнівського районного суду Черкаської області у справі про адміністративне правопорушення від 22.10.2020 року про визнання винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп., а також стягнення на користь держави судового збору в розмірі 420 грн. 40 коп., через істотні порушення процесуального законодавства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неповноту судового розгляду скасувати і провадження у справі закрити.
Вважає, що вищезазначена постанова є такою, що підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції формально віднісся до вирішення справи та не з`ясував усіх обставин справи.
Додає, що при оформленні адміністративних матеріалів працівником поліції були допущенні порушення вимог, передбачених статтею 256 КУпАП щодо змісту протоколу, що призвело до неналежного складання працівником поліції протоколу та недолучення до нього достатніх доказів.
Наголошує, що суд першої інстанції не взяв до уваги такі обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення; відсутність матеріальної шкоди; розмір адміністративного стягнення - 17 000 грн. - не відповідає суспільній небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення і багаторазово перевищує розмір моєї заробітної плати.

Перевіривши матеріали справи та заслухавши правопорушника ОСОБА_1 , вважаю, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняте мотивоване законне рішення.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що вказані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції не були дотримані в повному обсязі.
Так, судом першої інстанції неповно та не об`єктивно з`ясовано обставини справи про адміністративне правопорушення, не досліджено всіх наявних доказів, не надано їм належної юридичної оцінки, зокрема, не надано належної правової оцінки недолікам, які допущені при складанні протоколу, не враховано те, що фактично протокол складено з порушенням вимог ст.. 256 КУпАП.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані обставини судом проігноровані та не взяті до уваги, отже суд в порушення вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи об`єктивно не з`ясував: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 23.07.2020 року близько 09 год. 40 хв. перебуваючи в м. Тальне по вул. Соборна, керував рейсовим автобусом Черкаси-Умань та перебував в автобусі без маски в період карантину та два пасажири без маски, чим порушив вимоги Постанови КМУ №392 від 20.05.2020 та ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У відповідності до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається серед іншого місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.
Встановлено, що адміністративний протокол не відповідає вимогам ст.. 256 КУпАП, а саме: не містить конкретного, чіткого та зрозумілого формулювання вчиненого ОСОБА_1 правопорушенням. В протоколі не вказано статті, пункту та підпункту вказаної постанови КМУ № 392 від 20.05.2020 року, або інших нормативних актів, які б гр.. ОСОБА_1 порушив. У протоколі лише вказано « ОСОБА_1 порушив вимоги постанови КМУ № 392 від 20.05.2020 року.»
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 44-3 КУпАП встановлено, що порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Диспозиція вказаної норми є бланкетною. Тобто такою, що відсилає до норм іншого нормативно - правового акта, тому, формулюючи суть правопорушення, вказівка на нормативний акт, вимоги якого порушені є обов`язковою.
       Крім того, в матеріалах справи відсутні (окрім адміністративного протоколу) докази, що ОСОБА_1 займався перевезенням пасажирів без захисної маски.
Так, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що під час руху автобуса знаходився в захисній масці. На а.с.3 наявний фотознімок салону автобуса, при цьому ОСОБА_1 на даному фотознімку відсутній.
Щодо пасажирів автобуса, які перебували без захисних масок, то ОСОБА_1 пояснив, що перед посадкою він всіх пасажирів попередив про необхідність одягнути захисну маску, з якої причини під час руху деякі пасажири зняли маски він пояснити не може, при цьому знаходячись за кермом транспортного засобу він фізично не зміг це побачити.
Крім того, ОСОБА_1 під час перевезення пасажирів був водієм – найманим працівником на підприємстві перевізника та в матеріалах справи відсутні посадові обов`язки водія і таким чином він не перебував на посаді, яка здійснює організаційну діяльність, а тому не може нести відповідальність за умови перевезення пасажирів.

Враховуючи викладене суддя суду першої інстанції вказаних вимог закону в повному обсязі не дотримався та дійшов до хибного рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова районного суду є необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 294, п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,-

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову судді Тальнівського районного суду Черкаської області від 22.10.2020 року,         - задовольнити частково.
Постанову судді Тальнівського районного суду Черкаської області від 22.10.2020 року,         якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП – скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя                                         І.А. Поєдинок