ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 грудня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/2592/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Чабаненко С.В. ,
                               суддів:  Чумака С.Ю., Юрко І.В.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року у справі №160/2592/20 за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про оскарження рішень та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просив зобов`язати відділ з питань призначення та перерахунку пенсій № 6 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплати пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 27.06.2011 року по 15.05.2019 року включно, а також здійснювати нарахування та виплату пенсії у розмірі, передбаченому законодавством, з усіма індексаціями, перерахунками та надбавками у період з 27.06.2011 року по 15.05.2019 року включно.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року адміністративний позов задоволено. Зобов`язано відділ з питань призначення та перерахунків пенсій № 6 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплати пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 27.06.2011 року по 15.05.2019 року включно, а також здійснювати нарахування та виплату пенсії у розмірі, передбаченому законодавством, з усіма індексаціями, перерахунками та надбавками у період з 27.06.2011 року по 15.05.2019 року включно.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та закрити провадження у справі, відповідно до п.4 ч.1 ст. 238 КАС України.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.
Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до червня 2011 року проживала в Україні та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . У червні 2011 року виїхала до Держави Ізраїль, де зараз перебуває на консульському обліку в посольстві України.
19.06.2019 року ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 , звернулась до відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 4 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про поновлення виплати позивачу пенсії, яку вона отримувала раніше. До заяви були додані усі необхідні документи, у відповідності до вимог чинного законодавства, повноваження заявника було посвідчено належним чином печаткою апостиль відповідно до Гаазької конвенції, ратифікованою Україною 23.12.2003 року.
ГУ ПФУ в Дніпропетровській області рішенням від 30.07.2019 р. № 183/03-08/2019 відмовило ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії. В обґрунтування підстав для відмови пенсійний орган зазначи, що за документами, наданими для призначення пенсії, не підтверджено місце проживання (реєстрації) на території України позивача, у зв`язку з чим, поновити пенсію позивачу немає можливості через неможливість врахувати дані паспорта, а отже і відповідність трудової книжки та пенсійної справи до заявника.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Так, пенсійний орган в апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 21.11.2019 року зверталася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила зобов`язати відділ з питань призначення та перерахунків пенсій № 6 управління застосування пенсійного законодавства     Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області поновити виплати пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 27.06.2011 року, а також здійснювати нарахування та виплату пенсії у розмірі, передбаченому законодавством, з усіма індексаціями та надбавками.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року у справі № 160/11689/19 адміністративний позов задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 19.06.2019 року у розмірі, передбаченому законодавством, з урахуванням індексації та надбавок. Позовні вимоги за період з 27.06.2011 року по 15.05.2019 року залишено без розгляду. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 14 лютого 2020 року та в апеляційному порядку не переглядалось.
Відповідно до п. 4 ч. 1   ст. 238 КАС України  суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
З наведеного випливає, що постановлення ухвали про закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України   можливе виключно за сукупності наступних умов: набрали законної сили постанова чи ухвала суду про закриття провадження у такій самій справі; спір у справі повинен бути з одним і тим же предметом; спір у справі повинен бути заявлений з тих самих підстав.
Відсутність хоча б однієї з вказаних ознак виключає закриття провадження у справі.
Також у постанові від 09.10.2018 року у справі № 809/487/18 Верховний Суд зазначив, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин.
Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.
При цьому обставиною, якою позивач обґрунтовував свої позовні вимоги в обох адміністративних справах була його незгода з діями відповідача щодо не поновлення виплати пенсії з 27.06.2011 року.
В той же час у відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що у справі № 160/1189/19 не  розглянуто позовні вимоги за період з 27.06.2011 року по 15.05.2019 року з урахуванням  правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від  20 травня 2020 року по справі № 815/1226/18.
Колегія суддів критично розцінює такі твердження позивача з огляду на те, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року по справі 160/11689/19 позовні вимоги за період з 27.06.2011 року по 16.05.2019 року судом залишено без розгляду та рішення суду в цій частині позивачем не оскаржено.
Отже, оскільки предмет та підстави позову, визначені позивачем у цій справі, є тотожними предмету та підставам позову, за наслідком розгляду якого існує судове рішення, яке набрало законної сили, наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі п.4 ч.1       ст.238 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч.1 ст. 319 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення повністю і закриває провадження у справі з підстав встановлених ст. 238 КАС України.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у справі.
Оскільки справа відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України        є справою незначної складності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України         оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Керуючись ст.ст.311, 315, 318, 319, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області – задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року у справі №160/2592/20 – скасувати.
Провадження в справі № 160/2592/20 – закрити.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5  ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко