Постанова
Іменем України
02 грудня 2020 року
м. Київ
справа №201/122/18
провадження №61-1837св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),
суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Петрова Є. В., Фаловської І. М., 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за  позовом публічного акціонерного товариства «Місто Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - Відділ реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про звернення стягнення на майно, визнання права власності, скасування державної реєстрації права власності, зобов`язання здійснити державну реєстрацію права власності, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Місто Банк» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року у складі колегії суддів: Ткаченко І. Ю., Деркач Н. М., Каратаєвої Л. О.
учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариство «Місто Банк»
відповідач - ОСОБА_1 ,
третя особа - Відділ реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради,
ОПИСОВА ЧАСТИНА 
Короткий зміст позовних вимог 
 
1.   У січні 2018 року публічне акціонерне товариство «Місто Банк» (далі - ПАТ «Місто Банк») звернулося до ОСОБА_1 , третя особа: відділ реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, з позовом, у якому просило звернути стягнення на нерухоме майно 
ОСОБА_1 , а саме: 35/100 частин нежитлового приміщення ІІІ, розташованого по АДРЕСА_1 ; припинити право власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно; визнати за ПАТ «Місто Банк» право власності на вказане нерухоме майно; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності; визначити, що дане рішення є підставою для здійснення державним реєстратором речових прав на нерухоме майно за ПАТ «Місто Банк».
2.   Позовна заява мотивована тим, що за умовами кредитного договору 
від 20 липня 2007 року та додаткової угоди до кредитного договору 
від 18 липня 2008 року, укладеними  ПАТ «Місто Банк» та ОСОБА_1 , останній отримав споживчий кредит у сумі 543 760 доларів США з строком користування з 20 липня 2007 року по 19 липня 2014 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,5 % річних. Факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у національній валюті в розмірі 
2 745 987 грн підтверджується меморіальним ордером № 2033 від 20 липня 2007 року.
3.   Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі 
№ 2 - 2862/2011 від 27 січня 2011 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Місто Банк» стягнуто суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 
4 537 884,88 грн. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_2 та зобов`язано ОСОБА_1 передати ПАТ «Місто Банк» оригінал свідоцтва про право власності на зазначене нерухоме майно. Крім того, вказаним рішенням суду розірвано кредитний договір.
4.   З 11 жовтня 2012 року виконавчий документ перебував на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області 
5.   Постановою 21 травня 2013 року старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області виконавчий документ повернутий стягувачу у зв`язку із відсутністю майна боржника, на яке може бути звернено стягнення та заходи про розшук такого майна виявилися безрезультатними. 
6.   Після повторного звернення до Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ, останнім 17 листопада 2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Під час проведення виконавчих дій, ВДВС отримана інформація про належність відповідачу на праві власності об`єкту нерухомого майна, що не є предметом застави: а саме: 35/100 частин нежитлового приміщення, розташованого по АДРЕСА_1 .
7.   25 січня 2017 року ВДВС винесено постанову про опис і арешт майна боржника, майно передано на реалізацію до ДП «СЕТАМ». Електронні торги не відбулися через відсутність допущених учасників торгів.
8.   Посилаючись на те, що рішення Бабушкінського районного суду 
м. Дніпропетровська від 27 січня 2011 року № 2-2862/11 добровільно відповідачем не виконано, позивач просив позов задовольнити.
 
Короткий зміст оскарженого судового рішення суду першої інстанції
9.   Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2018 року, з урахуванням ухвали  цього ж суду від 13 квітня 
2018 року про виправлення описки, позов задоволено частково.
Звернуто стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 , а саме: 35/100 частин нежитлового приміщення ІІІ, розташованого за адресою: 
АДРЕСА_1 , в житловому будинку літ. «А - 5» приміщення № ІІІ поз. 4, 5, 13, 14, 15, поз. 1 - 1, аІІІ - 1 - вхід у підвал, поз. ІІІ - 16, в загальному користуванні поз. 1 - 2, загальною площею 74,9 кв. м.Припинено право власності за ОСОБА_1 на вказане нерухоме майно. Визнано за ПАТ «Місто Банк» право власності на зазначене нерухоме майно. Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності реєстраційний номер 12806674 в розділі «відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.
10.   Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки боржником порушені зобов`язання за кредитним договором, іпотечним договором, при цьому у відповідача виявлене майно, на яке можливо звернути стягнення кредитором та, відповідно, задовольнити свої вимоги. Електронні торги з реалізації арештованого майна не відбулись через відсутність допущених учасників торгів, тому банк, згідно з умовами договору, звертає стягнення на майно боржника. 
11.   Судом першої інстанції враховано наявність чинного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська № 2-2862/2011 
від 27 січня 2011 року, яке станом на дату звернення із позовом не виконано.
 
Короткий зміст оскарженого судового рішення суду апеляційної інстанції
12.   Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2018 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
13.   Постанова апеляційного суду мотивована тим, що рішенням Бабушкіського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2011 року, кредитний договір від 20 липня 2007 року, укладений між сторонами розірвано, а тому вимоги банку за даним позовом з посиланням на умови розірваного договору не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, відповідно й не підлягають задоволенні.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
14.   У касаційній скарзі, поданій у січні 2020 року, ПАТ «Місто Банк» просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та  процесуального права.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
15.   Доводи касаційної скарги зводяться до того, що постанова апеляційного суду прийнята з неправильним застосуванням норм статтей 509, 525, 530 ЦК України, частини першої статті 625, частин другої та третьої статі 653 ЦК України.
16.   Апеляційним судом не враховано, що відповідно до частини третьої статті 653 ЦК України зобов`язання сторін за кредитним договором від 20 липня 2007 року, припинилися з моменту набрання законної сили рішення суду про розірвання договору, тобто з 25 жовтня 2011 року. Розірвання кредитного договору припиняє його дію на майбутнє, але не впливає на факти укладення та дії нього договору включно до моменту його розірвання. Таким чином, розірвання кредитного договору не є підставою для припинення зобов`язань боржника, які можуть забезпечувати виконання кредитного зобов`язання, що виникло до моменту такого розірвання.
17.   Поза увагою апеляційного суду залишено те, що після повторного пред`явлення виконавчого документу на виконання 17 листопада 2015 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 
№ 49348214, на підставі виконавчого листа від 08 листопада 2011 року щодо стягнення з боржника залишку боргу за рішенням суду у сумі 
2 578 595,55 грн.
 
Доводи інших учасників справи
18.   Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
19.   Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.
20.   Ухвалою  Верховного Суду від 23 листопада 2020 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
21.   20 липня 2007 року між банком та ОСОБА_1 був  укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав споживчий кредит у сумі 543 760 доларів США на період з «20» липня 2007 року по 
«19» липня 2014 року та з кінцевим строком погашення «19» липня 2014 року на купівлю безпроцентних облігацій на придбання житлового фонду зі сплатою 14 % річних.
22.   Умовами пунктів 3.7, 3.8 кредитного договору передбачено, що у разі непогашення кредиту та/або відсотків по кредиту у строк, встановлений договором, банк звертає стягнення по кредиту на грошові кошти на рахунках та/або майно позичальника. У разі несвоєчасного погашення позичальником кредиту та/або відсотків по кредиту за першою вимогою банку, банк звертає стягнення на кошти та інше майно позичальника. 
23.   Відповідно до пункту 4.5 кредитного договору АТ «Місто Банк» та 
ОСОБА_1 досягли взаємної згоди про те, що кредит, наданий банком, також забезпечується всім належним позичальнику майном та коштами
24.   Додатковою угодою № 2 до кредитного договору від 20 липня 2007 року, укладеною 18 липня 2008 року сторони змінили відсоткову ставку з 14% річних на 15,5% річних.
25.   Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 
№ 2 -2862/11 від 27 січня 2011 року частково задоволено позов ПАТ «Місто Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на майно, розірвання договору позовні вимоги задоволено частково. Розірвано кредитний договір від 20 липня 2007 року, укладений між ПАТ «Місто Банк» та ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Місто Банк» суму заборгованості за кредитним договором від 20 липня 2007 року станом на 30 серпня 2010 року у розмірі 4 536 064,88 грн, сплачений судовий збір в розмірі 1 700 грн та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн, а всього 
4 537 884,88 грн.
26.   У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 
№ 44/Ф/USD від 20 липня 2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно договору від 21 квітня 2009 року, а саме: квартиру 
АДРЕСА_2 , належну на праві власності ОСОБА_1 .. Зобов`язано ОСОБА_1 передати ПАТ «Місто Банк» оригінал свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 , належну йому на праві власності на підставі рішення виконкому Дніпропетровської міської ради від 13 серпня 2009 року № 2154 та технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2 . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
27.   На виконання рішення Бабушкінського районного суду 
м. Дніпропетровська № 2-2862/11 від 27 січня 2011 року, 08 листопада 
2011 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист.
28.   Виконавчі документи перебували в провадженні відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Дніпропетровській області з 11 жовтня 2012 року по 21 травня 2013 року, про що свідчать постанови про відкриття виконавчого провадження та постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. Причиною повернення виконавчого листа зазначено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення.
29.   17 листопада 2015 року постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження за виконавчим листом 
№ 2-2862/2011, виданим 08 листопада 2011 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, 
30.   17 листопада 2015 року на все майно, що належить боржнику 
ОСОБА_1 накладено арешт та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна.
31.   13 червня 2017 року Соборним відділом державної виконавчої служби міста Дніпра подано заявку на реалізацію в СЕТАМ нежитлової нерухомості: 35/100 частин нежитлового приміщення, що знаходиться в підвалі нежитлової будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 168 374 грн, та яке належить ОСОБА_1 . 
32.   Відповідно до протоколу № 280759 проведення електронних торгів, 
23 серпня 2017 року торги не відбулися на підставі відсутності допущених учасників.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
33.   3гідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
34.   Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
35.   Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
36.   Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
37.   Частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
38.   Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
39.   Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
40.   Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
41.   Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
42.   Зазначеним вимогам закону ухвалені у справі судові рішення не відповідають.
43.   Звертаючись з позовом у справі, яка переглядається, ПАТ «Місто Банк» посилалось на невиконання боржником ОСОБА_1 рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська № 2-2862/11 
від 27 січня 2011 року, яким з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Місто Банк» стягнуто суму заборгованості за кредитним договором від 20 липня 
2007 року у розмірі 4 536 064,88 грн.
44.   Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
45.   Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.
46.   Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
47.   Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
48.   Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
49.   Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело прав.
50.   Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.
51.   Якщо кредитний договір розірвано у судовому порядку, суд, який розглядає справу, пов`язану з невиконанням зобов`язання за цим договором, зокрема про звернення стягнення на майно, зобов`язаний надати оцінку встановленим рішенням суду обставинам щодо розірвання кредитного договору та наслідкам такого розірвання.
52.   У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються (частина друга статті 653 ЦК України). Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов`язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили (частина третя цієї статті).
53.   Отже, розірвання кредитного договору припиняє його дію на майбутнє, але не впливає на факти укладення та дії цього договору включно до моменту його розірвання. Тому з моменту розірвання кредитного договору у позичальника залишається обов`язок повернути позивачеві заборгованість, нараховану за цим договором станом на день його розірвання, а кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені кредитним договором проценти та неустойку за період після розірвання цього договору. Права й інтереси кредитодавця у правовідносинах з позичальником після розірвання кредитного договору забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання,
54.   Такі висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду 
від 13 червня 2018 у справі №   548/981/15-ц та від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12.
55.   Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
56.   Обмежившись посиланням на те, що укладений між сторонами кредитний договір розірвано, а тому вимоги банку за даним позовом з посиланням на умови розірваного договору не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, апеляційний суд не врахував, що розірвання кредитного договору припиняє його дію на майбутнє, але не впливає на факти укладення та дії цього договору включно до моменту його розірвання.
57.   Тобто, зобов`язання за кредитним договором, які існували до моменту його розірвання (до набрання законної сили рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська № 2-2862/11 від 27 січня 2011 року) підлягають виконанню.
58.   Частинами шостою та дев`ятою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.
59.   Ураховуючи наведені вище положення закону та умови кредитного договору, укладеного між сторонами (пункти 3.7, 3.8, 4.5) банк мав право звернення до суду за захистом свого права.
60.   Заочне рішення суду першої інстанції також не може залишатись в силі з огляду на наступне.
61.   Положеннями статті 264 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
62.   З матеріалів справи слідує, що майно, на яке ПАТ «Місто Банк» просило звернути стягнення в межах даної справи, не є предметом іпотеки або застави.
63.   20 жовтня 2017 року державним виконавцем було винесено постанову про передачу стягувачу у рахунок погашення боргу, за виконавчим листом 
№ 199/3325/15-ц, виданим 19 вересня 2015 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму в розмірі 11 000 доларів США, непроданого арештованого майна боржника ОСОБА_1 , що належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу частин нежитлової будівлі від 16 лютого 2006 року, а саме: 35/100 частин нежитлового приміщення III, поз. 4, 5, 13, 14, 15, поз. 1-1, а-1 - вхід у підвал, поз. ІІІ-16, що знаходиться в підвалі нежитлової будівлі літ А-5 приміщення №111 поз. 5, 13, 14, 15, поз. 1-1, а"-1 - вхід у підвал, поз. III-16 - загальною площею 79,7 кв. м. У загальному користуванні поз. 1-2; співвласником на 65/100 самовільно побудованого вхід в підвал а III-1 та поз III-16, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за 
№ 12806674 за ціною третіх електронних торгів, а саме відповідно до протоколу від 23 серпня 2017 року № 280759, вартістю 117 861,80 грн.
64.   У грудні 2017 року ПАТ «Місто Банк» оскаржило дії та акти державного виконавця, вчинені по передачі спірного майна ОСОБА_3 у межах справи № 2-2862/11.
65.   Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень розгляд наведеної вище скарги не закінчено.
66.   З наведеного вище слідує, що на момент пред`явлення цього позову - січень 2018 року, власником спірного майна був ОСОБА_3 , який до участі у розгляді справи не був залучений.
67.   Таким чином, розглядаючи справу по суті позовних вимог, суд першої інстанції у повній мірі не з`ясував фактичні обставини справи, зокрема, коло осіб права та інтереси яких вирішує судове рішення у даній справі.
68.   Усунути ці недоліки на стадії касаційного перегляду з урахуванням повноваження Верховного Суду та меж перегляду справи в касаційній інстанції (стаття 400 ЦПК України), коли необхідно встановлювати фактичні обставини та оцінювати докази, є неможливим.
 
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
69.   Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права,  що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
70.   Оскільки суди належним чином не встановили правовідносини, які виникли між сторонами, не з`ясував фактичних обставин справи щодо заявлених вимог, то ухвалені у справі судові рішення не відповідають вимогам статті 263 ЦПК України та ухвалені з порушенням норм процесуального права, що в силу пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Місто Банк»  задовольнити частково.
2. Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 
13 квітня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 23 грудня 2019 року скасувати.
3. Справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                        В. С. Висоцька
 
Судді                                                                                                      А. І. Грушицький
 
                                                                                                             І. В. Литвиненко
 
Є. В. Петров
         
                                                                                                             І. М. Фаловська