Справа № 461/2064/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р. 
Провадження № 33/811/1072/20                 Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної ОСОБА_1 - адвоката Крупчака Г.І. та представника Галицької митниці Держмитслужби Лубоцького Б.І., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 07 липня 2020 року, 

встановив:

постановою Галицького районного суду м. Львова від 07 липня 2020 року ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України та накладено на нього стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу марки «VW GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 .
Стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь Галицької митниці Держмитслужби 52 535,65 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.
Стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь Державної судової адміністрації України 420,40 грн. судового збору.
Відповідно до постанови, 18 січня 2020 року, близько 11 години 59 хвилин в зону митного контролю МАПП «Рава-Руська» Галицької митниці Держмитслужби в напрямку з України в Республіку Польща в`їхав транспортний засіб, марки «VW GOLF VW GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) у якому громадянин Королівства Швеція ОСОБА_2 прямував у поїздку з України в Республіку Польща у якості водія.
У ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення інформації про нього до АСМО «Інспектор» та в ЄАІС Держмитслужби України було виявлено, що ОСОБА_2 , 09.05.2017р. о 23:52:08 увіз на митну територію України в зоні діяльності Львівської митниці ДФС та не вивіз за межі митної території України у встановлений ч.1 ст.380 МК України строк автомобіль марки «VW GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 ), VIN № НОМЕР_2 .
Крім цього, до митного контролю ОСОБА_2 подав паспорт громадянина України у вигляді ID- картки № НОМЕР_5 від 31.05.2018р. на прізвище ОСОБА_3 , а також копію свідоцтва про народження серія НОМЕР_6 від 06.12.2017 для підтвердження, що він являється також громадянином України. У наявних інформаційних базах даних митниці станом на 18.01.2020 р. відсутня інформація щодо вивезення за межі митної території України вказаного транспортного засобу, увезеного ОСОБА_2 .
Автор протоколу зазначає, що транспортний засіб, увезений ОСОБА_2 , не є транспортним засобом комерційного призначення, однак на нього поширюється регулювання ч. 6 ст. 481 МК України, оскільки згідно з п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України, термін “товар” вживаються в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. Таким чином, поняття “транспортний засіб особистого користування” охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю. Жодних документів вказаних у ч. 1 ст. 460 та ч. 7 ст. 380 МК України ОСОБА_2 , не надав та орган доходів та зборів про обставини непереборної сили не повідомив.
Автомобіль марки «VW GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , у відповідності до ч. 2 ст. 511 МК України вилучений протоколом про ПМП та переданий на склад митниці.
Дії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 6 ст. 481 МК України.
На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову та закрити провадження у справі.
В апеляційній скарзі вказується на те, що апелянт був відсутній у судовому засіданні, а копія постанови була надіслана лише 13 липня. Наведені обставини апелянт вважає вагомими та такими, що дають можливість клопотати про поновлення строку апеляційного оскарження як такого, що пропущений із поважних причин.
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на такі доводи: сплив 1 року з дня ввезення автомобіля, а саме 10 травня 2018 року, мав місце до вступу в дію ч.6 ст. 481 МК України, а дана стаття не має зворотної дії в часі; суд не надав належної оцінки тому, що апелянт з травня 2017 року тривалий час лікувався у ТОВ «МЦ Святої Параскеви», а конфіскований автомобіль був пошкоджений внаслідок ДТП 14 листопада 2019 року, що є обставинами, що унеможливлюють вчасне вивезення транспортного засобу у встановлений законом строк; в матеріалах справи відсутній розрахунок витрат за зберігання на складі митниці, також немає посилання на чинний нормативно-правовий акт, на підставі якого видана довідка та здійснено розрахунок, а тому суд, на думку захисту, безпідставно вважав доведеними витрати.
В суді апеляційної інстанції захисник особи, яка притягується до адміністративної ОСОБА_1 - адвокат Крупчак Г.І. вказав, 14 листопада 2019 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу, марки «VW GOLF VW GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якій ОСОБА_1 отримав травму та лікувався, а тому не зміг вчасно перетнути кордон. Крім цього, захисник особи, яка притягується до адміністративної ОСОБА_1 - адвокат Крупчак Г.І. підтримав подану останнім апеляційну скаргу.
Представник Галицької митниці Держмитслужби Лубоцький Б.І. вказав, що пільговий період введений по 31 грудня 2019 року, однак особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не повідомив митний орган про обставини непереборної сили. На підставі вищенаведеного, представник вважає, що постанова суду першої інстанції є законна та обґрунтована, а тому таку слід залишити без змін.
Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Відповідно до ч.1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним – відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Проте вищевказані вимоги закону судом першої інстанції не було дотримано в повному обсязі.
Так, згідно зі ст.103 МК України тимчасове ввезення – це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
Відповідно до ч.1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.
З протоколу про порушення митних правил № 0202/20900/20 від 18 січня 2020 року вбачається, що ОСОБА_2 , 09 травня 2017 року о 23:52:08 увіз на митну територію України в зоні діяльності Львівської митниці ДФС та не вивіз за межі митної території України у встановлений ч.1 ст.380 МК України строк автомобіль марки «VW GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 ), VIN № НОМЕР_2 (а.с. 4-6).
На момент ввезення ОСОБА_1 на територію України даного автомобіля, тобто станом на 09 травня 2017 року диспозиція ст. 481 МК України передбачала відповідальність за перевищення, відповідно до цього Кодексу, строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України. Зазначена стаття МК України складалась із трьох частин і санкція будь-якої із її частин не передбачала додаткового виду стягнення у вигляді конфіскації транспортних засобів чи товарів.
Законом України № 2612-VIII від 08 листопада 2018 року внесено зміни до ст. 481 МК України, які набули чинності 22 серпня 2019 року. Відповідно до цих змін дана стаття стала містити у собі 6 частин, і зокрема, частиною 6 ст. 481 МК України передбачено адміністративну відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування і тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.
З наведеного вбачається, що останньою редакцією ч. 6 ст. 481 МК України встановлена більш сувора відповідальність за аналогічне порушення ніж встановлювалася ч.3 ст. 481 МК України.
Відповідно до ст. 58 Конституції України, яка закріплює загальновизнаний принцип права, відповідно до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Згідно з положеннями ст. 3 МК України, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України. У разі якщо законодавством України передбачена можливість виконання митних формальностей без подання митної декларації, застосовуються норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день виконання таких формальностей. Норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів.
У рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Враховуючи вищевикладене та оскільки ч.6 ст. 481 МК України передбачає відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більш ніж на 30 діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що дана норма не має зворотної дії в часі.
Беручи до уваги те, що ч.6 ст. 481 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року, ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, оскільки згідно зі ст. 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Надані протокол і матеріали додані до нього не дають підстав вважати, що дії особи що притягується відрізнялися між собою у часі. Так немає доказів того, що суб`єктивна сторона вчинення порушення змінилася чи переривалася у часі до, під час або після набрання чинності новими положеннями ч. 6 ст. 481 МК України. Якщо немає таких доказів то такий сумнів слід тлумачити на користь особи яка притягується до відповідальності.(ст. 62 Конституції України) Оскільки розділити суб`єктивну сторону вчинення правопорушення неможливо то неможливо розмежувати порушення передбачені попередньою редакцією ч.3 ст. 481 МК України та ч.6 ст. 486 МК України.
Законних підстав для перекваліфікації дій з ч.6 ст. 486 МК України на ч.3 ст. 481 МК України немає, оскільки згідно ч.1 ст. 522 МК України до внесення змін Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» № 2612-VIII від 08.11.2018, розгляд зазначених справ був віднесений до повноважень органами доходів і зборів.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення зворотної сили не мають.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України, а тому апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної ОСОБА_1 слід задоволити та закрити провадження у справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у діях складу, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України.
Керуючись ст. 294 КУпАП суд, 

постановив:

поновити особі, яка притягується до адміністративної ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова від 07 липня 2020 року.
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної ОСОБА_1 – задоволити.
Постанову Галицького районного суду м. Львова від 07 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 – скасувати.
Провадження у справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю у діях складу, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

        Суддя                          О.В. Маліновська-Микич