ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року 
м. Черкаси

Справа № 703/2006/20		
Провадження № 22-ц/821/1975/20		
Категорія: скарга на ухвалу 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Василенко Л.І., Бородійчука В.Г.
за участю секретаря: Анкудінова О.І.
учасники справи: 
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач: Приватне акціонерне товариство «Смілянський машинобудівний завод»

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 листопада 2020 року (постановлену в приміщенні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області під головуванням судді Ігнатенко Т.В) про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Смілянський машинобудівний завод» про стягнення компенсації за невикористану щорічну відпустку, компенсації втрати частини доходів та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и в :

23 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до ПАТ «Смілянський машинобудівний завод» про стягнення компенсації за невикористану щорічну відпустку, компенсації втрати частини доходів та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. 
07 вересня 2020 року на адресу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від представника ПАТ «Смілянський машинобудівний завод» - адвоката Беніцької В.І. надійшло клопотання про зупинення розгляду справи № 703/2006/20 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Смілянський машинобудівний завод» про стягнення компенсації за невикористану щорічну відпустку, компенсації втрати частини доходів та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі №703/92/19 (провадження – 1-кп/703/322/19) про обвинувачення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за ч.5 ст.191 КК України.
В обґрунтування заявленого клопотання було зазначено, що на розгляді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальна справа №703/92/19 по обвинуваченню ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за ч.5 ст.191 КК України, потерпілим у якому є ПАТ «Смілянський машинобудівний завод». 
Під час досудового розслідування вказаної справи було отримано висновок експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 04 квітня 2018 року за №19/13-2/370, згідно якого, внаслідок нарахування без відповідних наказів за період 2016-2017 роки премій та інших виплат працівникам ПАТ «Сміламаш», в тому числі, ОСОБА_1 , яка перебувала на посаді головного бухгалтера ПрАТ «Смілянський машинобудівний завод» з 26 листопада 1993 року та була звільнена із займаної посади за власним бажанням 30 червня 2017 року, ПАТ «Смілянський машинобудівний завод» було спричинено матеріальних збитків на загальну суму 930305,63 грн.
Враховуючи вищенаведене, ПАТ «Смілянський машинобудівний завод» вважає, що подальший розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 неможливий до набрання законної сили судовим рішенням у вказаній кримінальній справі.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 листопада 2020 року клопотання ПАТ «Смілянський машинобудівний завод»  -задоволено.
Провадження у справі №703/2006/20 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Смілянський машинобудівний завод» про стягнення компенсації за невикористану щорічну відпустку, компенсації втрати частини доходів та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - зупинено до набрання законної сили рішення у кримінальній справі №1201800000000651 (судовий номер 703/92/19) по обвинуваченню ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.
В апеляційній скарзі, поданій 10 листопада 2020 року,  ОСОБА_1 вважаючи оскаржувану ухвалу суду необгрунтованою, такою, що постановлена із порушенням норм процесуального права, просила суд скасувати ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 листопада 2020 року, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали було взято до уваги висновок експерта №  19/13-2/370-СЕ/17 від 04 квітня 2018 року, складеного Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром. Проте врахувавши зазначений висновок, суд першої інстанції прийшов до висновку, що обставини на які посилається ОСОБА_1 як на підставу заявлених вимог, а саме обсяг зарплати, премій та інших виплат здійснених позивачці за період 2016-2017 роки, є предметом дослідження вищевказаного кримінального провадження та прийняття рішення щодо правомірності чи неправомірності здійснення обсягу вказаних нарахувань безпосередньо може вплинути на прийняття рішення у даній цивільній справі.
Проте, на думку особи, що подала апеляційну скаргу, що проведення експертизи, на яку посилається суд, не свідчить про безпідставність нарахування позивачці заробітної плати і інших виплат.
Також  ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції у оскаржуваній ухвалі не було зазначено обставини, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що подані позивачкою докази не дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду.
У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов на адресу Черкаського апеляційного суду 16 грудня 2020 року, представник ПАТ «Смілянський машинобудівний завод» - адвокат Костишена В.Л., вважаючи доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1 необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення, просить апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 листопада 2020 року – залишити без змін.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Наведене дає підстави для висновку, що необхідність в зупиненні провадження у справі згідно п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства. При цьому, між двома справами, що розглядаються, має існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній справі, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.
Разом із цим, відповідна підстава для зупинення провадження у справі застосовується лише у разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Неможливість розгляду справи є оціночним поняттям, яке повинно ґрунтуватися на можливості ухвалення рішення тільки після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи, в іншій цивільній, кримінальній, адміністративній справі.
Строки, на які зупиняється провадження у справі, визначені статтею 253 ЦПК України, згідно із пунктом п`ятим частини першої наведеної норми, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.6 ч.1 ст.251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Із матеріалів справи вбачається, що предметом позову в даній справі є стягнення з ПАТ «Смілянський машинобудівний завод» на користь позивачки ОСОБА_1 компенсації за невикористану щорічну відпустку, компенсації втрати частини доходів та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.
Також судом встановлено, що на розгляді в Смілянському міськрайонному суді Черкаської області перебуває  кримінальне провадження №1201800000000651 (судовий номер 703/92/19, провадження 1-кп/703/322/19) по обвинуваченню ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.
З предметного аналізу вказаних справ вбачається, що розрахунки сум, які, на думку позивача ОСОБА_1 , підлягають до стягнення з ПАТ «Смілянський машинобудівний завод» на її користь, виконані на підставі заробітної плати за останні 12 місяців до звільнення позивачки із займаної посади за період з червня 2016 року по травень 2017 року, тобто за період часу, під час якого відповідні нарахування здійснені з істотними порушеннями, та у зв`язку з чим, позивачка притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення.
Оскільки  встановлені рішенням у кримінальній справі №1201800000000651 (судовий номер 703/92/19) по обвинуваченню ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, обставини впливають на збирання та оцінку доказів в даній цивільній справі, і від прийнятого в ній рішення залежить правильне  вирішення спору в справі № 703/2006/20 за позовом  ОСОБА_1 до ПАТ «Смілянський машинобудівний завод» про стягнення компенсації за невикористану щорічну відпустку, компенсації втрати частини доходів та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд  першої  інстанції зробив обґрунтований висновок про наявність правових підстав для задоволення заяви  та зупинення провадження в справі.
У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1 суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд –

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 листопада 2020 року про зупинення провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Смілянський машинобудівний завод» про стягнення компенсації за невикористану щорічну відпустку, компенсації втрати частини доходів та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до набрання законної сили рішення у кримінальній справі №1201800000000651 (судовий номер 703/92/19) по обвинуваченню  ОСОБА_2  та ОСОБА_1  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України. 

Головуюча                          О.В. Карпенко

Судді                 Л.І. Василенко

               В.Г. Бородійчук

       /повний текст постанови виготовлений 18 грудня 2020 року/