ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року	Львів	Справа № 569/11592/20 пров. № А/857/12964/20	

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді:                                        Улицького В.З.
суддів:                                                            Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.
при секретарі судового засідання:                Волошин М.М.
за участі представника позивача:                 Вахула Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департамента патрульної поліції Національної поліції України на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17.09.2020 року (рішення ухвалене о 14:42 хв. у м. Рівне судом у складі головуючого судді Кучиної Н.Г.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанов про адміністративне правопорушення,-

                                                   ВСТАНОВИЛА:

У липні 2020 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Департамента патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанов про скасування постанов серії 1АВ № 00078091 від 09.06.2020 року та 1АВ № 00442335 від 06.07.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення передбачених ч.1 ст. 122 КУпАП.
Позивач позовні вимоги мотивував тим, що вона не керувала т/з при вказаних в оскаржуваних постановах обставинах, оскільки т/зTrafic, н.з. НОМЕР_1 перебував у її розпорядженні до 30 травня 2015 року. 30 травня 2015 року в присутності приватного нотаріуса за довіреністю був переданий у повне розпорядження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Оскільки з 2015 року позивач не керує і не користується цим т/з, а відтак і не вчиняла зазначені правопорушення, а тому її вина не встановлена. Працівником поліції, під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови, не встановлено особу, яка безпосередньо несе адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, при вказаних в оскаржуваних постановах обставинах. Просила позов задоволити.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17.09.2020 року адміністративний позов задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії 1 АВ № 00078091 від 09.06.2020 року. Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 1АВ № 00078091 від 09.06.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності   ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП. Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно   ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП закрито. Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 1АВ № 00442335 від 06.07.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності   ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП. Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно   ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП закрито.
Рішення суду першої інстанції оскаржив Департамент патрульної поліції Національної поліції України. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що т.в.о. інспектором ВУСАФППДР УБДР Департаменту патрульної поліції Беспалько Г.М. 09.06.2020 року винесено постанову серії 1АВ №00078091 про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 255, 00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.
З постанови про адміністративне правопорушення 1АВ № 00078091 від 09.06.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме за те, що 09.06.2020 року невизначена особа, керуючи транспортним засобом Renault Trafic, н.з. НОМЕР_1 , за адресою М05 Київ - Одеса 28 км + 450 м перевищила встановлене обмеження швидкості руху, чим порушила п.12.9. «б» ПДР України.
Поліцейським Департаменту патрульної поліції Пориваєвим І.О. 06.07.2020 року винесено постанову серії 1АВ №00442335 від 06.07.2020 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 255, 00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.
З постанови про адміністративне правопорушення 1АВ №00442335 від 06.07.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме за те, що 06.07.2020 року невизначена особа, керуючи транспортним засобомTrafic, н.з. НОМЕР_1 , за адресою М05 Київ - Одеса 28 км + 870 м перевищила встановлене обмеження швидкості руху, чим порушила п.12.9. «б» ПДР України.
Відтак, ОСОБА_1 як власника вищезазначеного т/з за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів притягнуто 09.06.2020 року та 06.07.2020 року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на неї адміністративні стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень.
Як вбачається з відзиву додано інформацію про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі у вигляді трьох фотокарток з зображенням автомобілюTrafic, н.з. НОМЕР_1 .
На фотознімках міститься інформація для встановлення факту вчинення правопорушення, а саме:
- дата та час вчинення правопорушення;
- місце вчинення правопорушення;
- географічні координати місця вчинення правопорушення;
- фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку;
- швидкість руху автомобіля, км/год;
- обмеження (перевищення) швидкості, км/год;
- напрямок руху автомобіля.
Однак, апеляційний суд звертає увагу, що відповідачем не надано суду інформації підтверджуючої наявність дорожніх знаків 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год», а також дорожніх знаків 5.70 «Фото- відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» на ділянці дороги автошляху М05 Київ - Одеса 28 км + 450 м та на ділянці дороги автошляху М05 Київ - Одеса 28 км + 870 м.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених нею завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).
Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку.
Пунктом 12.9.б) Правил дорожнього руху України визначено, що забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.
Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Кодексом України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 р. № 8073-X (КУпАП), а саме ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, … - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ч.2 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» № 596-VIII від 14 липня 2015 року було доповнено КУпАП статтями щодо порядку притягнення осіб до адміністративної відповідальності за правопорушення зафіксовані в автоматичному режимі, а також внесені зміни до інших профільних законів.
Відповідними змінами КУпАП доповнено статтею 14-2, якою впроваджено поняття відповідальної особи, на яку покладено відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані в автоматичному режимі.
Згідно ст.14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Відповідно до ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.
Згідно пункту 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі №13 від 13.01.2020 року, уповноважений поліцейський під час опрацювання матеріалів автоматичної фіксації з використанням Системи з`ясовує наступне:
1) наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках (відеозаписі) в інформаційному файлі;
2) відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках (відеозаписі) символам, розпізнаним Системою;
3) наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб;
4) відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із Системи;
5) наявність у Системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув з володіння відповідальної особи внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу;
6) наявність та повноту інформації про відповідальну особу зафіксованого транспортного засобу, а в разі фіксації транспортного засобу зареєстрованого за межами України - інформації про особу, яка ввезла його на територію України;
7) наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Судова колегія апеляційного суду звертає увагу, що на час передачі ОСОБА_1 зазначеного транспортного засобу гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , КУпАП не містив положень щодо адміністративної відповідальності за порушення, зафіксовані в автоматичному режимі, які були прийняті набагато пізніше: 14.07.2015 року, а запуск системи автоматичної фіксації порушень Правил дорожнього руху розпочався 01.06.2020 року, а тому, позивач ОСОБА_1 передала управління належним їй транспортним засобом на відповідній правовій підставі, оформивши довіреність, яка посвідчена нотаріально.
Таким чином, належним користувачем т/з Renault Trafic, н.з. НОМЕР_1  на відповідній правовій основі є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
З постанови серії 1АВ № 00078091 та 1АВ № 00442335 дійсно встановлено факт перевищення встановленого обмеження швидкості особою, яка керувала т/зTrafic, н.з. НОМЕР_1 , проте не є доведена саме вина позивача, що прямо суперечить одній із норм викладених у ст. 280 КУпАП.
Згідно ст. 279-3 КУпАП можливість звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.
Проте, однією з підстав звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі є встановлення належного користувача транспортного засобу.
Постановою Кабінету Міністрів України затверджено «Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів» від 14 листопада 2018 року № 1197 (надалі Порядок), яким визначено процедуру внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу.
Належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, … або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно п.п. 3 пункту 3 Порядку підставами для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є:
- оформлення на фізичну особу нотаріально посвідченої довіреності на право користування транспортним засобом.
Однин із наступних розділів зазначеного Порядку містить положення про порядок «Внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, на якого власник оформив нотаріально посвідчену довіреність на право користування транспортним засобом».
Відповідно до п.27 - внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, на якого власник оформив нотаріально посвідчену довіреність на право користування транспортним засобом, здійснюється у сервісному центрі МВС за заявою належного користувача.
Пункт 28. До сервісного центру МВС подаються:
1) заява за формою згідно з додатком 3;
2) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;
3) документ, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України чи спеціальний статус особи;
4) довідка про реєстрацію місця проживання - у разі відсутності в документі, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України чи спеціальний статус особи, відомостей про зареєстроване місце проживання на території України;
5) довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб);
6) довідка про звернення за захистом в Україні (для осіб, які звернулися із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту);
7) відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
8) посвідчення водія, яке підтверджує право керування транспортним засобом відповідної категорії, який зазначено у заяві, - якщо право керування підтверджується посвідченням водія іноземної держави;
9) нотаріально посвідчена довіреність на право користування транспортним засобом.
Пункт 29 - внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, на якого власник оформив нотаріально посвідчену довіреність на право користування транспортним засобом, здійснюється також через веб-додаток, розміщений на офіційному веб-сайті Головного сервісного центру МВС, шляхом заповнення електронної заяви за формою згідно з додатком 3 із застосуванням кваліфікованого електронного підпису належного користувача та прикріпленням до такої заяви відсканованої нотаріально посвідченої довіреності.
Відтак, зазначені положення вказаного Порядку чітко визначають, що усі дії про внесення належного користувача транспортного засобу мав би здійснити саме користувач т/з, а не його власник.
Вказані дії мали би зробити гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на ім`я яких була оформлена нотаріально посвідчена довіреність.
Тому, безпідставними є твердження представника відповідача, що
- суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й формі необережності,
- в даному випадку тільки позивач, як особа за якою зареєстровано транспортний засіб, має право визначати, як використовувати транспортний засіб: особисто або передавати право керування іншим особам,
- позивач, за яким зареєстровано транспортний засіб (джерело підвищеної небезпеки) міг та повинен був передбачити наслідки, які настали внаслідок перевищення даним автомобілем встановлених обмежень швидкості руху.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України,  колегія   суддів,-
                                                  ПОСТАНОВИЛА:          

Апеляційну скаргу Департамента патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17.09.2020 року у справі №569/11592/20 - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.
Постанова остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.  

Головуючий суддя	 	В. З. Улицький 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 18.11.2020