Ухвала
Іменем України

01 грудня 2020 року
м. Київ
Справа № 264/4166/20
Провадження № 51-5722 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                          ОСОБА_1 ,
суддів                                                                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 липня 2020 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 02 вересня 2020 року. 
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 липня 2020 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12013050800000192 від 17 січня 2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.ч. 1, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 364, ст. 356 КК України, закрите у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальні правопорушення, та закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 02 вересня 2020 року апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишено без задоволення, а ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 липня 2020 року про закриття кримінального провадження – без змін.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ставлять питання про скасування судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції у зв`язку з неповнотою досудового розслідування та судового розгляду, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
В обґрунтування своїх вимог посилаються на невиконання слідчим попередніх ухвал слідчих суддів, якими були скасовані постанови про закриття кримінального  провадження, в частині здійснення перевірки обґрунтованості доводів заявників, що призвело до закінчення строку давності. Проте, на їх думку, суд апеляційної інстанції не надав належної правової оцінки вказаним порушенням, що призвело до безпідставного звільнення винних осіб від кримінальної відповідальності. 
Мотиви суду
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити з огляду на таке.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
За правилами п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Згідно з абз. 4. ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.
Зі змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що 30 червня 2020 року прокурор звернувся до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області з клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №12013050800000192 від 17 січня 2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. ч. 1, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 364, ст. 356 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальні правопорушення та закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Як видно з ухвалених судових рішень, жодна з осіб у цьому кримінальному проваджені в якості підозрюваного допитана не була, повідомлення про підозру нікому не вручено, обвинувальний акт не складено та до суду не направлено, тобто не встановлено особу, яка вчинила кримінальні правопорушення. 
З часу внесення до ЄРДР у 2013, 2014, 2015 роках відомостей про вчинення кримінальних правопорушень за ч.1 ст.162, ч.ч.1, 4 ст.358, ч.1 ст.364, ст.356 КК України за заявами потерпілих сплили строки давності притягнення до кримінальної відповідальності з урахуванням положень ст. 12 КК України про тяжкість відповідних кримінальних правопорушень та положень ст. 49 КК України, якою передбачені строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.    
Кримінальні правопорушення, передбачені ст. ч.1 ст.162, ч.ч.1,4 ст.358, ч.1 ст.364, ст.356 КК України, законом України про кримінальну відповідальність до тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя чи здоров`я особи або злочинів, за які згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі,не віднесені.
Згідно з п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 частини першої цієї статті.
За змістом ст. 284 КПК України умовами для закриття кримінального провадження за вказаною підставою є наявність визначених законом умов для закриття кримінального провадження та відповідне клопотання прокурора. При цьому, за наявності всіх визначених законом вимог, закриття кримінального провадження є обов`язком суду.
Посилання у касаційній скарзі на невиконання слідчим попередніх ухвал слідчих суддів місцевого суду, апеляційного суду, якими були скасовані попередні постанови про закриття кримінального  провадження, що призвело до спливу строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, не може впливати на обов`язок суду закрити кримінальне провадження на підставі положень ст. 284 КПК України за наявності передбачених для цього законом підстав.  
Переглянувши ухвалу районного суду в апеляційному порядку, апеляційний суд дав належну оцінку доводам апеляційної скарги потерпілих, які є аналогічними доводам касаційної скарги, та, вказавши відповідні мотиви, обґрунтовано залишив ухвалу місцевого суду без зміни, зазначивши в своїй ухвалі підстави прийняття такого рішення. Ухвала апеляційного суду належним чином умотивована та відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Таким чином, оскільки з касаційної скарги та копій судових рішень не убачається підстав для задоволення касаційної скарги, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 липня 2020 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 02 вересня 2020 року.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                        ОСОБА_3