ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 120/3957/19-а, адміністративне провадження № К/9901/20446/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючий - Стародуб О.П., 
судді -  Берназюк Я.О., Желєзний І.В.,   
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2020р. (судді -     Матохнюк Д.Б., Боровицький О.А., Шидловський В.Б.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення, 
встановив:
У листопаді  2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:
визнати протиправним та скасувати рішення 40 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради від 24.05.2019 №178 про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, для ведення садівництва, орієнтовною площею 0,12 га, комунальної форми власності, на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області (в межах села);
зобов`язати відповідача повторно розглянути клопотання та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, для ведення садівництва, орієнтовною площею 0,12 га, комунальної форми власності, на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області (в межах села).
Судом першої інстанції встановлено, що 20.05.2019 року позивач разом з іншими громадянами звернувся до Агрономічної сільської ради з колективним клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, державної форми власності, орієнтовною площею 0.12 га на кожного, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення садівництва за межами населеного пункту Агрономічної сільської ради. До клопотання було додано графічний матеріал з позначенням бажаного місця розташування земельної ділянки.
24.05.2019 року відповідач прийняв рішення №178 про відмову у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га для ведення садівництва за межами населеного пункту Агрономічної сільсокої ради, оскільки бажана земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту с.     Агрономічне та згідно Генерального плану передбачена під пасовище.
Вважаючи протиправним рішення відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
В обгрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона звернулась до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва комунальної власності. Рішенням від 24.05.2019 №178 відповідач відмовив у наданні такого дозволу. З рішенням відповідача не погоджується  та вважає наведені у ньому підстави для відмови такими, що не ґрунтуються на вимогах ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України. Крім того, земельна ділянка, щодо якої подано клопотання, відноситься до земель сільськогосподарського призначення. 
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03.02.2020р. в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з зазначеним рішенням позивач звернулася до суду апеляційної інстанції. 
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2020р. апеляційну скаргу залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 296 КАС України, оскільки до неї не додано документ про сплату судового збору та надано строк протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали для усунення виявлених недоліків.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2020р. апеляційну скаргу повернуто позивачу, оскільки недоліки у визначений судом строк усунуто не було. 
Повертаючи апеляційну скаргу суд апеляційної інстанції виходив з того, що згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху позивачем отримано 30.03.2020р. 
Крім того, суд виходив з того, що станом на 17.06.2020р. від позивача не надходило жодних заяв про неможливість виконання зазначених вимог суду, чи клопотань про продовження терміну необхідного для виправлення виявлених в апеляційній скарзі недоліків.
З ухваленим у справі рішенням суду апеляційної інстанції не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції та направити справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття провадження. 
В обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на те, що суд апеляційної інстанції не врахував приписи Закону України від 30.03.2020р. № 540-ІХ (набрав чинності 02.04.2020р.) «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким внесені зміни, зокрема до КАС України. Розділ "Прикінцеві положення" КАС України доповнено п. З, відповідно до якого строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).
Крім того, позивач посилається на те, що ухвала про повернення апеляційної скарги прийнята з порушенням вимог закону, оскільки обмежила її в доступі до правосуддя.
З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів не погоджується з наступних мотивів та передбачених законом підстав. 
Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Відповідно до частини 2 статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно з частиною 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. 
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року № 540-IX (далі - Закон № 540-IX), який набрав чинності 02.04.2020 року, розділ VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства доповнено пунктом 3 такого змісту:
«Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.
Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».
З матеріалів справи вбачається, що ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху позивач отримала 30.03.2020 року.
Станом на час закінчення встановленого судом 10-денного строку усунення недоліків набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-ІХ від 30.03.2020 року, а тому встановлений судом строк усунення недоліків підлягав продовженню на час дії карантину.
Оскільки станом на час постановлення апеляційним судом ухвали від 17.06.2020 року про повернення апеляційної скарги карантин продовжував діяти, а тому підстави для повернення апеляційної скарги були відсутні.
Відповідно до частин 1, 4 статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 345, 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2020р. - скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Судді:

О.П. Стародуб

Я.О. Берназюк 

І.В. Желєзний