Номер провадження: 22-ц/813/8492/20 
Номер справи місцевого суду: 509/2609/20
Головуючий у першій інстанції Кочко В. К.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.12.2020 року                                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого – Сєвєрової Є.С.,
суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,                
учасники справи: 
позивач – Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 серпня 2020 року у складі судді Кочко В.К.,
в с т а н о в и в:
У червні 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 131 910,92 грн. та судових витрат.
Позов обґрунтований тим, що на підставі договору №б/н від 29.09.2010 відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку та відповідачу надано у користування кредитну картку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 2000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання не виконує, внаслідок чого станом на 31.03.2020 виникла заборгованість щодо повернення кредитних коштів. Позивач просить стягнути заборгованість в загальному розмірі 131 910,92 грн., з яких: 2000 грн. –загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 129 910,92 грн. –загальний залишок заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість за період з 29.09.2010 по 31.10.2019.
Заочним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 серпня 2020 року позовну заяву задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитом в розмірі 2000 грн. та судовий збір в сумі 31,87 грн., а в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з зазначеним рішенням суду, АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд його скасувати в частині відмови в задоволенні позову щодо стягнення відсотків та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції, безпідставно у оскарженому рішенні послався на висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17. Відповідно до підписаної анкети-заяви, відповідач ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, їх зміст розумів. Відповідач підтвердив, що в подальшому зобов`язується самостійно знайомитися зі всіма змінами Умов та правил надання банківських послуг, тарифів на сайті Банку. Відсутність підпису боржника на відповідних тарифах, умовах та правилах не свідчить про не укладеність договору, позаяк суть договору приєднання і полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може лише приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них. Відповідач підписуючи анкету-заяву користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості висловив свою згоду з формою договору та його умовами. Встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, місцевий суд не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту. Суд не прийняв до уваги той факт, що важливою ознакою кредитної операції є те, що вона надається за рахунок залучених грошових коштів.
Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Апелянт оскаржує заочне рішення суду в частині відмови в задоволенні позову про стягнення відсотків, а тому в іншій частині рішення не переглядається.
Матеріали справи свідчать, що 29.09.2010 ОСОБА_1 як клієнт банку заповнив інформацію про його персональні та контактні дані, а також останнім проставлено підпис під текстом у розділі «Ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг у ПриватБанку, виявляю бажання оформити на своє ім`я».
Зазначений розділ передбачає проставляння відміток навпроти запропонованого виду карток, а саме: картка "Універсальна", картка класа Gold, ідентифікація з паспортом, зарплатна картка, пенсійна картка, ощадкнижка (депозит), дебетова особиста картка), а також суму бажаного кредитного ліміту.
Окрім того, при пред`явленні позову Банком наданий витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна", у яких містяться умови щодо пільгового періоду, базової процентної ставки, строків сплати заборгованості, неустойки для наступних видів кредитних карт: Універсальна, 30 днів пільгового періоду; Універсальна, 55 днів пільгового періоду; Універсальна Contract; Універсальна GOLD.
При цьому, для карток «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та «Універсальна Contract» процентна ставка для всього періоду кредитування вказана як незмінна, а для інших карток процентна ставка підвищується у чітко вказані дати.
З наданої Анкети-заяви розділу «Прошу надати мені перелічені нижче послуги» вбачається, що відповідач бажав отримати пенсійну картку. Однак, позивачем не зазначено, яку саме картку було видано відповідачу.
Використання даних наведених Тарифів є можливим лише за умови, що в Анкеті-заяві позначено про те, яку конкретно картку отримав позичальник, інакше втрачається зв`язок між тарифами та умовами кредитування, які були обрані позичальником, та, виходячи з чого, має орієнтуватися суд під час розгляду справи.
Окрім того, матеріали справи не містять даних про те, що відповідач при заповненні Анкети-заяви був ознайомлений та погодив використання саме цих Тарифів.
Анкета-заява не містить таких основоположних умов, виходячи з яких суд мав би реальну можливість установити укладення договору, конкретні його умови, зокрема, встановити, яка процента ставка мала б відповідати правовідносинам сторін. Розрахунок заборгованості таким доказом не є, оскільки такий складено безпосередньо позивачем, при цьому доказів на підтвердження визначених банком показників, матеріали справи не містять.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, банк посилається на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті https://privatbank.ua як невід`ємні частини спірного договору.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, ані витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», ані витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» не містять підпису відповідача.
Матеріали справи також не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, та, зокрема, саме у зазначених у цих документах розмірах і порядку нарахування.
Враховуючи, що Банком не доведено тип кредитної картки, у зв`язку із чим неможливо установити розмір відсотків, обумовлений сторонами при укладенні договору, при цьому Правила надання банківських послуг «ПриватБанку» з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору, відтак такі вимоги є недоведеними.
На підставі наведеного вище апеляційний суд вважає вірним висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог.
Отже, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог в частині стягнення відсотків є обґрунтованим.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.
Заочне рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 серпня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: