УХВАЛА

21 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 520/7729/2020
адміністративне провадження № К/9901/24436/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р. 
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», Держави України в особі Управління Державної казначейської служби України в Новобаварському районі м.Харків про визнання неправомірними дій та відшкодування моральної шкоди,
В С Т А Н О В И В:
21 вересня 2020 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 вересня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків. Зокрема, заявнику необхідно було навести об`єктивні причини пропуску процесуального строку, надати належні та допустимі докази, що підтверджують ці обставини або зазначити інші поважні причини для поновлення строку на касаційне оскарження.
На виконання ухвали Верховного Суду ОСОБА_1 надіслала уточнену касаційну скаргу, до якої додала ксерокопію конверта, в якому суд апеляційної інстанції надіслав їй оскаржуване судове рішення, та заяву про поновлення строку, в якій зазначила, що згідно з довідкою ПАТ "Укрпошта" зазначене поштове відправлення перенаправлене до м. Суми за адресою Державної установи  «Сумський слідчий ізолятор» лише 21 серпня 2020 року, надійшло на адресу установи 26 серпня 2020 року, після чого передано їй.
Частиною другою статті 329 КАС України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Відповідно до частини четвертої статті 332 КАС України розгляд заяви особи про поновлення строку на касаційне оскарження здійснюється колегією суддів суду касаційної інстанції, склад якої визначений у порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.
Перевіривши зазначені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження та докази, додані на їх підтвердження, колегія суддів дійшла висновку, що строк на касаційне оскарження підлягає поновленню відповідно до частини другої статті 329 КАС України. 
Аналізуючи доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" (далі - ДУ «Харківський слідчий ізолятор»), Держави України в особі Управління Державної казначейської служби України в Новобаварському районі м. Харків (далі - УДКС України в Новобаварському районі м. Харків), в якому просила суд: визнати неправомірними дії ДУ «Харківський слідчий ізолятор», що виразились у порушенні прав ув`язнених щодо інформування, ознайомлення з Правилами внутрішнього розпорядку та на отримання цих Правил для зберігання при собі у період з 14 червня 2019 року по 05 травня 2020 року, у вчиненні таких дій в подальшому і по теперішній час, що порушує вищезазначені права ув`язнених та свідчить про неповагу до правосуддя; стягнути з Держави Україна в особі УДКС України в Новобаварському районі м. Харків 50000,00 грн у відшкодування моральної шкоди. Позов обґрунтовано тим, що дії ДУ «Харківський слідчий ізолятор» не відповідають вимогам статті 21 ЗУ "Про попереднє ув`язнення" та порушують права позивача на інформування, ознайомлення з Правилами внутрішнього розпорядку (далі - Правила) та на отримання цих Правил для зберігання, гарантоване пунктом 1 статті 4 Розділу І Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 2019 року №1769/5 та не відповідає приписам пункту 30.1, 30.2 Європейських пенітенціарних правил. Посилаючись на те, що такими діями відповідача їй завдано моральну шкоду, просила суд задовольнити позов.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі.
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу до  суду першої інстанції для продовження розгляду. Доводи касаційної скарги обґрунтовано тим, що у справі №     520/9166/19, на які послалися суди, як на підставу для відмови у відкритті провадження у цій справі, не вирішено її вимоги щодо визнання неправомірними дій ДУ «Харківський слідчий ізолятор» у період з 14  червня 2019 року до моменту подання позову у зв`язку з порушенням статті 21 Закону України «Про попереднє ув`язнення» статті 30 Європейських пенітенціарних правил, статті 10 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та щодо зобов`язання відповідача надати примірник цих Правил у її розпорядження для зберігання при собі роздрукований варіант нових Правил, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 2019 року №1769/5 (далі - наказ МЮУ №1769/5). Водночас ОСОБА_1 зазначила, що обсяг вимог у цій справі збільшений по відношенню до вимог, заявлених у справі №520/9166/19. Так, окрім вимоги щодо визнання неправомірними дій ДУ «Харківський слідчий ізолятор», нею одночасно заявлено вимоги про відшкодування шкоди, що на її думку, свідчить про пред`явлення нового позову. 
За правилами частини другої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у     пунктах 3,     4,     12,     13,     17,     20     частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Судом першої інстанції оскаржувану ухвалу постановлено до початку розгляду справи.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що викладені у позові вимоги щодо визнання неправомірними дій ДУ «Харківський слідчий ізолятор» вже були розглянуті і вирішені судами у справі №639/2202/20. Крім того, позов в частині відшкодування моральної шкоди не має ознак публічно-правового та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.
Перевіряючи рішення суду першої інстанції та залишаючи його без змін, суд апеляційної інстанції послався на те, що у вересні 2019 року ОСОБА_1 зверталася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ДУ «Харківський слідчий ізолятор №27» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просила суд визнати дії ДУ «Харківський слідчий ізолятор №27» в період з 14 червня 2019 року до  моменту подання позову неправомірними, в зв`язку з порушенням статті 21 Закону України «Про попереднє ув`язнення», статті 30 Європейських пенітенціарних правил, статті 10 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та зобов`язати відповідача надати їй для зберігання при собі роздрукований варіант нових Правил, затверджених наказом МЮУ №1769/5.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року у справі №520/9166/19 в позові відмовлено. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02  березня 2020 року скасовано рішення суду першої інстанції в цій справі та закрито провадження у справі. Водночас, ОСОБА_1 роз`яснено, що справа підлягає розгляду місцевим загальним судом за правилами Кримінального процесуального кодексу України, в зв`язку з чим, вона має право звернутися протягом 10 днів з дня отримання відповідної постанови до Другого апеляційного адміністративного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Судові рішення у справі №520/9166/19 набрали законної сили.
Аналізуючи зміст позовних вимог у цій справі, суди встановили, що позовні вимоги про визнання неправомірними дій ДУ «Харківський слідчий ізолятор» є тотожними позовним вимогам, заявленими у справі №520/9166/19, оскільки позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, якими позивач обґрунтувала своє право звернення до суду. 
Судом апеляційної інстанції відхилено доводи ОСОБА_1 про те, що нею заявлено новий позов, так як у цій справі вона оскаржує дії відповідача іншого характеру та за інший період, оскільки у період з 05 по 20 травня 2020 року ДУ «Харківський слідчий ізолятор» не тільки порушував права позивача, а й демонстрував неповагу до правосуддя, що свідчить про завдання їй моральної шкоди. Так, перевіряючи такі аргументи, суд апеляційної інстанції зазначив, що такі посилання позивача позивача жодним чином не змінюють предмет або підстави позову в частині вимоги щодо визнання протиправними дій ДУ "Харківський слідчий ізолятор", оскільки не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права або інше наведення іншого праворозуміння таких норм.
За правилами пункту 2 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.
За таких обставин суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для відкриття провадження у справі в частині вимог про визнання протиправними дій ДУ "Харківський СІЗО" та необхідності застосування положень пункту 2 частини першої статті 170 КАС України.
Враховуючи те, що вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від вимоги про визнання протиправними дій, суди дійшли висновку про відсутність підстав для відкриття провадження у справі в цій частині.
Так, відповідно до частини п`ятої статті 21 КАС вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.
Отже, адміністративні суди можуть розглядати вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватися шкоди, завданої лише суб`єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. В іншому випадку спірні відносини з приводу відшкодування шкоди (стягнення збитків, у тому числі й на користь держави) носять приватноправовий характер та, як наслідок, не можуть бути предметом справи, віднесеної до адміністративної юрисдикції.
За правилами пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Враховуючи те, що позов ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій ДУ "Харківський слідчий ізолятор" не підлягає повторному судовому розгляду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимога позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн повинна вирішуватись в порядку цивільного судочинства.
Доводами касаційної скарги є невирішення судами заявлених позовних вимог у попередніх справах та збільшення позовних вимог у цій справі. Водночас, позивач не навела обгрунтувань зміни матеріально-правових вимог у цій справі порівняно з матеріально-правовими вимогами, заявленими нею у справі №520/9166/19. Необгрунтованими є і аргументи щодо збільшення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди з огляду на приписи статті 21 КАС України.
Мотиви, наведені в оскаржуваних судових рішеннях та обставини, на які посилається заявник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судами норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, тому суд касаційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у справі.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Таким чином, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року необхідно відмовити. 
За таких обставин, відсутні підстави для виришення клопотання щодо звільнення заявника від сплати судового збору.
Керуючись статтями 248, 328, частиною другою статті 329 та статтею 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1. Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на касаційне оскарження ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року.
2. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1  до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», Держави України в особі Управління Державної казначейської служби України в Новобаварському районі м.Харків про визнання неправомірними дій та відшкодування моральної шкоди відмовити.
3. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    О.Р. Радишевська