ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" листопада 2020 р.           Справа№ 910/6190/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Майданевича А.Г.
суддів:            Суліма  В.В. 
          Коротун О.М. 
 
секретар судового засідання: Вайнер Є.І.
за участю представників сторін: згідно  з протоколом судового засідання від 04.11.2020
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EasyCon" апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"
на рішення  Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 
у справі № 910/6190/20 (суддя Пінчук В.І.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця"
про стягнення 13 818,99 грн.

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2020 року  Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" (далі - позивач)  звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення 13818,99 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу та 4000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідач під час здійснення перевезення вантажу залізничним транспортом за залізничними накладними порушив взяті на себе зобов`язання та здійснив доставку вантажу з простроченням строків поставки, що стало наслідком нарахування йому штрафу у розмірі 13818,99 грн. 

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 позов задоволено. 
Стягнуто з Акціонерного товариства " Українська залізниця " на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Грейнсвард " 13 818 грн. 99 коп. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу,  1 400 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, 2102 грн. 00 коп. судового збору. 
Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що відповідачем допущено перевищення терміну доставки вантажу за наданими позивачем залізничними накладними, а відтак, наявні підстави для сплати Акціонерним товариством "Українська залізниця"  штрафу у розмірі 13818,99 грн. 
Крім того, суд дійшов висновку про задоволення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1 400 грн. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 в частині відмови у стягненні 4 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу скасувати та прийняти у цій частині нове рішення, яким стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" витрати на професійну правничу допомогу  в розмірі 4  000, 00 грн. У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права. 
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував ціну позову, кількість витраченого адвокатом часу та не взяв до уваги, що відповідач у порушення статей 74, 80 та 126 Господарського процесуального кодексу України не надав доказів на спростування заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу 

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач у своєму відзиві, наданому до суду 06.10.2020, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін. Крім того, відповідач вказує, що рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених і поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, здійснення розгляду даної справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання, малозначність справи, надання адвокатом позивачу послуг в аналогічних правовідносинах свідчить про те, що заявлені до стягнення витрати на правову допомогу у розмірі 4  000 грн. не є співмірними із складністю справи, ціною позову, обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та витраченим часом.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті 

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2020 справу № 910/6190/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Сулім В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2020 поновлено  Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 у справі № 910/6190/20, відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 12.10.2020.
У зв`язку з перебування головуючого судді Майданевича А.Г. з 09.10.2020 на лікарняному, розгляд справи призначений на 12.10.2020 не відбувся.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2020, у зв`язку з перебуванням судді Коротун О.М. на лікарняному, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Ткаченко Б.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2020 прийнято справу №910/6190/20 до провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Ткаченко Б.О. Справу призначено на 04.11.2020.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2020 клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2020, у зв`язку з перебуванням судді Ткаченка Б.О. на лікарняному, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Коротун О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2020 прийнято справу №910/6190/20 до провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Коротун О.М.

Явка представників сторін

Відповідач у судове засідання, призначене на 04.11.2020, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, наявним у матеріалах справи.
Враховуючи положення частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка відповідача обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними у справі матеріалами.

Позиції учасників справи

Представник позивача в судовому засіданні 04.11.2020 в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "Easy Con"   підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні 4 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу скасувати та прийняти у цій частині нове рішення, яким стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" витрати на професійну правничу допомогу  в розмірі 4  000, 00 грн. У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін. 

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

07.02.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" (замовник) та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (перевізник) укладений договір про надання послуг № 07153/ПЗ-2018 (далі - договір).
Відповідно до  пункту 1.1 договору предметом договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.
Згідно з пунктом 1.2 договору перевезення - послуга, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити довірений замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до цього договору, статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 зі змінами та доповненнями, збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, який затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356, Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 № 873, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2009 за № 1030/7318, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, конвенції про міжнародні залізничні перевезення відповідно.
Пунктом 1.3 договору передбачено, що надання послуг за цим договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.
Звертаючись з позовними вимогами позивач вказав, що відповідач під час здійснення перевезення вантажу залізничним транспортом за залізничними накладними № 41056706, №41056714, №41056722, №41056730,  №41099961, №41099995, №41099987, №41099979  №40531451, №40531485, №40531444 порушив взяті на себе зобов`язання та здійснив доставку вантажу з простроченням строків поставки. У зв`язку з чим, просив стягнути із залізниці штраф у розмірі 13818,99 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4  000 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови 

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5  статті 269 Господарського процесуального кодексу України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відтак, суд апеляційної інстанції переглядає справу №910/6190/20  у межах доводів та вимог апеляційної скарги, а саме в частині вимог позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000, 00 грн. 
Суд першої інстанції в частині вимог позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000, 00 грн. дійшов висновку, що витрати на  професійну правничу допомогу підлягають задоволенню у розмірі 1  400 грн., тобто 10% від суми заявлених позовних вимог.
Колегія суддів, дослідивши  матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а мотивувальна частина оскаржуваного судового рішення підлягає зміні в частині витрат на правничу допомогу з викладенням її в редакції даної постанови, виходячи з наступного.
Згідно із статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Статтею  123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1, 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частинами 1-3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Так, на підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивач надав до матеріалів справи: копію договору про надання правової допомоги № 01-02 від 03.02.2020; ордер на надання правничої (правової) допомоги № 1002411 від 03.02.2020, виданий на ім`я адвоката Накоп`юка Я.В.; акт виконаних робіт (наданих послуг) № 01-02/54 від 23.04.2020; рахунок на оплату № 01-02/54 від 23.04.2020 на суму 4 000,00 грн.; платіжне доручення № 439 від 23.04.2020 на суму 4 000,00 грн.; копію свідоцтва про право Накоп`юка Я.В. на зайняття адвокатською діяльністю №ЧК001243 від 16.12.2019.
Матеріалами справи підтверджується понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 4000,00 грн.
Проте, колегія суддів вказує, що згідно з частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З матеріалів справи вбачається, що Акціонерне товариство "Українська залізниця" у відзиві на позовну заяву просило зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, оскільки заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним із фактично наданими послугами. Також, відповідач вказав, що на адресу залізниці надійшло декілька однотипних позовних заяв ТОВ «Грейнсвард», які підготовлені представниками позивача Накоп`юком Ярославом Володимировичем та Драченко Владиславом Вікторовичем та ідентичні за змістом. Відповідно до актів виконаних робіт, долучених до матеріалів справи по кожній справі адвокат надавав такі послуги: правовий аналіз претензії (20 хвилин); консультація щодо порядку стягнення штрафу (20 або 40хвилин); підготовча робота для складання позовної заяви (120 хвилин); складання позовної заяви (200 хвилин).
Частиною  5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. 
Зазначена правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015). 
Згідно з висновком ЄСПЛ, викладеним у рішенні від 02.06.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц зазначила, що процесуальним законодавством передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності та фінансового стану учасників справи.  
У справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002, за результатом її розгляду ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Разом з цим, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18. 
Враховуючи вказане вище, колегія суддів дійшла висновку, що  витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4  000 грн.  є завищеним та неспівмірним із ціною позову, предметом спору, складністю справи та часом витраченим адвокатом на надання правової допомоги. У зв`язку з чим,  колегія суддів Північного апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що  вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню частково в розмірі 1  400 грн.  Проте, оскільки суд першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення не навів обґрунтування зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає за необхідне застосувати положення  частини 4  статті 277 Господарського процесуального кодексу України  та змінити його мотивувальну частину виклавши її в редакції даної постанови.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006  №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.
У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).
Апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній  скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.
Відповідно  до статті 277     Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За правилами частини 4    статті 277     Господарського процесуального кодексу України    зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
З огляду на те, що суд першої інстанції дійшов правильного  висновку про задоволення витрат на професійну правничу допомогу частково в розмірі 1  400 грн., тому скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" на рішення  Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 у справі № 910/6190/20 задоволенню не підлягає. Резолютивна частина рішення господарського суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а мотивувальна частина рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 у справі № 910/6190/20 в частині витрат на правничу допомогу підлягає зміні, шляхом викладення її у редакції цієї  постанови.
Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" на рішення  Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 у справі № 910/6190/20 залишити без задоволення.
2. Резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 у справі № 910/6190/20 залишити без змін.
3. Мотивувальну частину рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 у справі № 910/6190/20 змінити в частині витрат на правничу допомогу, виклавши її в редакції даної постанови.
4.  Матеріали справи №910/6190/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

          Повний текст постанови підписано  05.11.2020.

Головуючий суддя                                                            А.Г. Майданевич 

Судді                                                                                В.В. Сулім

                                                                                О.М. Коротун