ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 жовтня 2020 року           справа №200/3772/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді- доповідача Ястребової Л. В., суддів  Гайдара А.В.,  Сіваченка І.В., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року (складене в повному обсязі  12 травня 2020 року в м. Слов`янську Донецької області)  у справі  № 200/3772/20-а (головуючий І інстанції Куденков К.О.)  за позовом ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                        УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Добропільського об`єднаного Пенсійного фонду України, в якому просив: визнати протиправними та скасувати рішення від 04.03.2020 №1251; зобов`язати зарахувати період роботи на ліквідованому підприємстві Добропільське АТП № 11486 з 11.06.1986 по 30.06.2003 як водія а/м зайнятому на перевезенні горної маси в технологічному процесі у важких і шкідливих виробництвах на а/м Камаз 5511 вантажопідйомністю 10 тон до пільгового стажу за п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та призначити пенсію за віком згідно з нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Головного управління ДПС у Донецькій області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0005381405 від 05.07.2019 року на суму 20844,00 грн.
В обґрунтування позову зазначив, що необхідними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є, зокрема, зайнятість у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв. Зазначає, що пільговий стаж роботи в період з 11.06.1986 по 30.06.2003 підтверджено записами в трудовій книжці, архівною довідкою від 24.01.2020 № 13/06-04/456. Вважає, що звернення до комісій з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років позивач мав би здійснити, якщо б в його трудовій книжці були відсутні необхідні записи або містилися неправильні чи неточні записи про періоди його роботи.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 травня  2020 року у задоволені позову відмовлено повністю.
В апеляційній скарзі позивач виклав доводи аналогічні доводам позовної заяви.
Сторони в судове засідання не викликались, про дату, місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача,  перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.02.2020 року звернувся до Добропільського об`єднаного Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії згідно п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».(а.с. 35).
За наслідками розгляду заяви позивача від 28.02.2020 № 1251 УПФУ прийняло рішення від 4 березня 2020 року № 1251 про відмову в призначенні пенсії.
Відповідно до спірного рішення до пільгового стажу роботи за Списком № 2 не враховано період роботи на ліквідованому підприємстві Добропільське АТП № 11486 з 11.06.1986 по 30.06.2003 в якості водія а/м зайнятому на перевезенні гірничої маси в технологічному процесі у важких і шкідливих виробництвах на а/м Камаз 5511 вантажопідйомністю 10 тон. Зазначено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Добропільське АТП № 11486 ліквідоване 10.01.2005 і заявник не надав заяву та необхідний пакет документів на розгляд комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років. Зазначено, що відповідно до наданих документів страховий стаж позивача складає 37 років 1 місяць 27 днів, пільговий стаж відсутній.(а.с. 15-17).
Відповідно до записів у трудовій  книжці позивача НОМЕР_1 позивач  з 08.06.1985 по 30.06.2003 у Добропільському АТП 04688 (записи №№ 6-13), яке в наступному перейменоване в Добропільське АТП 21486, в наступному перейменоване в Добропільське АТП 11486, та в наступному перейменоване у ВАТ «Добропільське АТП 21486». При цьому зазначено, що з 11.06.1986 позивач працює на а/м КРАЗ по перевезенню технологічної породи.(підстава: протокол № 7 по а/к 1).(а.с. 10-11).
Згідно з архівною довідкою Виконавчого комітету Добропільської міської ради від 24.01.2020 № 13/06-04/56 позивач працював у Добропільському АТП № 11486 з 11.06.1986 по 30.06.2003 водієм а/м, зайнятому на перевезенні гірничої маси в технологічному процесі у важких і шкідливих виробництвах на а/м Камаз 5511 вантажопідйомністю 10 тон на ЦЗФ «Октябрьська», ЦЗФ «Добропільська». Також зазначено, що відповідно до наказу по Добропільському АТП № 11486 від 24.06.1994 № 123а «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників АТП на пільгове пенсійне забезпечення» професія водія автомобіля з перевезення технологічної породи входить до переліку професій, яким за результатами атестації робочих місця підтверджено право на пільгову пенсію за списком № 2.(а.с. 12).
Матеріали справи містять копію вказаного наказу по Добропільському АТП № 11486 від 24.06.1994 № 123а.(а.с. 13-14).
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 1006418620 від 03.03.2020,  ВАТ «Добропільське АТП 21486» (ідентифікаційний код 05387245) припинене з 10.01.2005, відомості про правонаступників відсутні.(а.с. 42).
Зазначені документи наявні в матеріалах пенсійної справи. 
Відповідно до частин 1 та 3 ст. 44 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV  право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Пунктом 8 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.
За відсутності страхового стажу, встановленого абзацами другим - третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту і абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті, страхового стажу, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 2 частини другої цієї статті.
Підпунктом 2 п. 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005  № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1) визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За приписами пункту 3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Пунктами 4.2 та 4.3 розділу IV Порядку № 22-1 визначено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.
Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.
Пункт 8 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 передбачає призначення пенсії за віком на пільгових умовах водіям, зокрема, водіям «великовагових» автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв. Цьому припису також відповідає п. «з» ст. 13 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII). 
В період роботи позивача з 11.06.1986 по 30.06.2003 року діяли списки №1 і №2, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173, постановою Кабінету Міністрів України СРСР від 26.01.1991 р. № 10.
Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 року № 383 (далі по тексту Порядок № 383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).
Пунктом 8 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються "Список № 1 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах" і "Список № 2 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах" (мовою оригіналу), затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 N 1173.
Відповідно до розділу 1 підрозділу 1а Списку № 2 виробництв, робот, професій, посад та показників з шкідливими та тяжкими умовами праці, на роботах в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, на пенсію на пільгових умовах мають "шоферы грузовых машин на вывозке: угля, сланца, руды, породы и концентратов в угольных, сланцевых и рудных разрезах (мовою оригіналу).
Згідно з розділом І Списку № 2 виробництв, робот, професій, посад та показників з шкідливими та тяжкими умовами праці, на роботах в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991р. № 10, "Гірничі роботи" абз. 15 позиція 2010100а-11442, передбачено право на пільгове пенсійне забезпечення водіям автомобілів, зайнятих на транспортуванні гірської маси в технологічному процесі.
Отже, з вищенаведеного вбачається, що для призначення пільгової пенсії підлягають встановленню обставини, які спростовують або підтверджують факти, що позивач працював на великовантажному автомобілі, що позивач, працюючи на великовантажному автомобілі, був зайнятий в технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, що така робота позивачем виконувалась впродовж не менше 12 років 6 місяців.
Приписами ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 6 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (надалі - Порядок №422), передбачено, що атестація робочих місць передбачає визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах.
Пункт 2 Порядку № 422 визначає, що основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Пунктом 20 Порядку № 422 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Як зазначалося вище, крім записів в трудовій книжці, матеріали справи містять архівну довідку Добропільської міської ради від 24.01.2020 за № 13/06-04/56, якою підтверджується, що професія водія а/м зайнятому на перевезенні горної маси в технологічному процесі у важких і шкідливих виробництвах на а/м Камаз 5511 вантажопідйомністю 10 тон згідно наказу про атестацію робочих місць за умовами праці для визначення права працівника АТП на пільгове пенсійне забезпечення» входить до переліку професій, яким за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пільгову пенсію за Списком № 2; наказ підприємства від 24.06.1994 № 123а «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників АТП на пільгове пенсійне забезпечення», де до переліку професій, яким за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пільгову пенсію за Списком № 2, зокрема, код професії по ЄТКС 11442, водій автомобіля по перевезенню технологічної породи.
Отже, з наявних в матеріалах справи доказів, вбачається, що позивач працював на посаді, як водій а/м зайнятий саме на перевезенні горної маси в технологічному процесі у важких і шкідливих виробництвах на а/м Камаз 5511 вантажопідйомністю 10 тон, та вказана посада наявна у списках професій Списку № 2 виробництв, робот, професій, посад та показників з шкідливими та тяжкими умовами праці, на роботах в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173, постановою Кабінету Міністрів України СРСР від 26.01.1991 р. № 10.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, посилаючись на положення Закону «Про автомобільний транспорт», Правила дорожнього руху, дійшов висновку про відсутність доказів, що транспортний засіб, водієм якого був позивача, є великоваговим, а як наслідок,  позивачем не підтверджено наявність у нього передбаченого п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 стажу роботи саме на «великоваговому» автомобілі, зайнятому в технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, що є помилковим, оскільки Закон «Про автомобільний транспорт» та Правила дорожнього руху не регулюють правовідносини, що стосуються пенсійного забезпечення.
З огляду на викладене, відомості, зазначені в трудовій книжці позивача, та довідках є повними та достатніми а також такими, що підтверджують можливість зарахувати  до загального та пільгового стажу роботи позивача період з 11.06.1986 року по 30.06.2003 року на посаді водія а/м зайнятому на перевезенні горної маси в технологічному процесі у важких і шкідливих виробництвах на а/м Камаз 5511 вантажопідйомністю 10 тон на ЦЗФ «Октябрьська», ЦЗФ «Добропільська».
Отже, твердження відповідача в рішенні щодо не надання позивачем заяви та необхідного документу на розгляд комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років є безпідставним.
Що стосується обраного позивачем способу захисту його порушених прав, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним, оскільки не може підміняти собою суб`єкт владних повноважень в частині виконання делегованих йому повноважень щодо  розгляду документів пенсійної справи, надання їм оцінки та прийняття відповідного рішення.
Враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства, а також дослідження усіх доказів в сукупності, які містяться в матеріалах адміністративної справи колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, керуючись статтею 315 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.
          Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                             ПОСТАНОВИВ:   

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року по справі № 200/3772/20-а скасувати.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 1251 від 04 березня 2020 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.
Зобов`язати Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії згідно п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу роботи періоду з 11.06.1986 по 30.06.2003 року в якості водія а/м зайнятому на перевезенні горної маси в технологічному процесі у важких і шкідливих виробництвах на а/м Камаз 5511 вантажопідйомністю 10 тон.
В іншій частині позову відмовити. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                  Л.В. Ястребова
Судді                                                                                  А.В. Гайдар 
                                                                                              І.В. Сіваченко