Справа № 159/3536/20 	Головуючий у 1 інстанції: Лесик В. О. 	
Провадження № 22-ц/802/1225/20  Категорія: 37 	  Доповідач: Осіпук В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
24 грудня 2020 року                                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Осіпука В. В.,
суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 вересня 2020 року,

                                          В С Т А Н О В И В :

У липні 2020 року МТСБУ звернулося до суду із зазначеним позовом.
Покликалось на ті обставини, що 10 березня 2017 року з вини відповідача ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 сталася ДТП, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Ауді» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та завданий йому матеріальний збиток на загальну суму 105558 грн 57 коп.
Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 червня 2017 року.
Також позивач зазначав, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП застрахована не була, так як договір № АЕ/8831617 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів від 06 червня 2016 року, укладений між ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» та відповідачем ОСОБА_1 , рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 квітня 2018 року було визнано недійсним.
Оскільки відповідач матеріальну шкоду потерпілій особі не відшкодував, то позивач МТСБУ на підставі чинного законодавства, врахувавши коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу, вартість проведеної товарознавчої експертизи, 21 січня 2019 року ОСОБА_3 провів регламентну виплату в сумі 46968 грн 63 коп. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути в порядку регресу на його користь з відповідача ОСОБА_1 46968 грн 63 коп. за завдану шкоду та 2102 грн сплаченого судового збору.
Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 вересня 2020 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь МСТБУ заподіяну шкоду в порядку регресу у розмірі 46968 грн 63 коп. та 2102 грн понесених судових витрат по сплаті судового збору.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції та вважаючи його незаконним і необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати і ухвалити нове рішення, яким у позові МТСБУ відмовити.
Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що рішення суд першої інстанції ґрунтується на припущеннях, оскільки він вважає, що на момент вчинення ДТП його цивільно-правова відповідальність була застрахована, а визнання в подальшому недійсним договору страхування не призводить до зобов`язання проводити ним оплату завданої шкоди позивачу.
У відзиві, поданому на апеляційну скаргу, позивач, вказуючи на безпідставність вимог апелянта, просив оскаржуване рішення суду залишити без змін.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
Дослідивши обставини справи та перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Постановляючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки на момент настання дорожньо-транспортної пригоди  цивільно-правова відповідальність відповідача, який є винуватцем ДТП не була застрахована, а регламентне страхове відшкодування потерпілому ОСОБА_2 заподіяної матеріальної шкоди, згідно вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було проведено позивачем МТСБУ, то останній має право в порядку регресу на відшкодування сплаченої ним грошової суми потерпілому від ДТП з відповідача ОСОБА_1 .
Такий висновок суду є правильний.
Встановлено, що 10 березня 2017 року приблизно о 20 год. 10 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «BMW» д.н.з НОМЕР_1 , проїджаючи на перехресті вулиць Миколайчука - Фестивальної, що у м. Ковель, Волинської області рухаючись по другорядній дорозі, виїжджаючи на головну дорогу не надав перевагу в русі іншому автомобілю марки «Ауді» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 внаслідок чого відбулося зіткнення.
У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 червня 2017 року відповідача ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с.5).
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 допустив порушення пунктів 16.11 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів.
На дату скоєння ДТП відповідач ОСОБА_1 , не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, оскільки рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 квітня 2018 року залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 28 серпня 2018 року укладений відповідачем з ПрАТ «СК «Уніка» договір-поліс від 06 червня 2016 року № АЕ/8831617 визнано недійсним (а.с. 128-130, 131-134).
Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована в ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» при використанні транспортного засобу - «AUDI 100» д.н.з НОМЕР_3 за договором обов`язкового страхування № AE9186942 (а.с.7).
Згідно звіту № 2017/3139 про оцінку транспортного засобу «AUDI 100» д.н.з НОМЕР_3 , складеного 19 квітня 2017 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику зазначеного транспортного засобу в результаті його пошкодження під час ДТП, із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу цього транспортного засобу, складає 45768 грн 63 коп. (а.с. 12-24).
Крім того встановлено, що понесені витрати за послуги експертної оцінки транспортного засобу потерпілої особи дорівнюють 1200 грн (а.с. 101, 103-105).
На підставі Наказу № 428 від 18 січня 2019 року, відповідно до платіжного доручення № 498201 від 21.01.2019 року, МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 за його заявою в розмірі 46968 грн 63 коп. (а.с. 98-99, 102, 106)
Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно з підпунктом 38.2.1. пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Аналіз наведених правових норм, дає підстави для висновку, що страхове відшкодування, яке страховик МТСБУ виплатив за рахунок власних коштів потерпілому у ДТП за його зверненням, а не своєму страхувальнику, у випадку заподіяння шкоди потерпілому транспортним засобом, цивільно-правова відповідальність якого не застрахована його власником, має право на звернення до суду до цієї особи в порядку регресу з позовом у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Отже, встановивши наведені обставини та давши їм вірну правову оцінку, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про під ставність вимог позивача МТСБУ та ухвалив законне рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_1 , як з винної особи, відповідальність якої на момент ДТП не була застрахована, у порядку регресу виплаченого позивачем потерпілому ОСОБА_2 страхового відшкодування.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача про невідповідність оскаржуваного ним рішення нормам матеріального і процесуального права є безпідставними і не впливають на законність рішення суду першої інстанції.
Отже, оскаржуване рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його зміни чи скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 268, 367-369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

                                             У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 вересня 2020 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий 

Судді