ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08 грудня 2020 року           справа №360/2823/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Гайдар А.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року (повний текст складено 27 серпня 2020 року в м. Сєвєродонецьк) у справі № 360/2823/20 (суддя І інстанції – Тихонов І.В.) за позовом Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування постанови про накладення штрафу,-    

                                                              В С Т А Н О В И В:

24 липня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови від 09.07.2020 про накладення штрафу в сумі 10200 грн. за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 61442332 за виконавчим листом № 360/4315/19, виданим Луганським окружним адміністративним судом 20.02.2020.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.07.2020 Рубіжанським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області (далі - управління, боржник, позивач) отримано постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про накладення штрафу від 09.07.2020 в межах виконавчого провадження’ № 61442332, якою на управління за невиконання рішення суду накладено штраф у розмірі 10200 грн. 00 коп. Постанову про накладання штрафу винесено начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пихоніною Маргаритою Володимирівною.
Рішенням від 13.11.2019, що набрало законної сили 12.02.2020, позов ОСОБА_1 до управління задоволено частково, а саме: - визнано протиправним та скасовано рішення управління від 01.10.2019 № 4075/02-2- 17к про відмову в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 - стягувану у виконавчого проваджені; - зобов`язано управління повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.09.2019 про призначення пенсії за вислугу років з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні; - у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання управління призначити пенсію за вислугою років відповідно до вимог пункту “е” ст. 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення” відмовлено.
ОСОБА_1 в установленому порядку (п. 1.1 Порядку № 22-1) до управління з заявою про призначення їй пенсії не зверталась, натомість у заяві від 25.09.2019 вона лише просила провести первинну оцінку документів щодо призначення пенсії за вислугу років, що є порушенням порядку звернення за призначенням пенсії, який передбачає, що особа має звернутись до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, з заявою про призначення пенсії та надати необхідні документи (стаття 44 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”). В зв`язку з цим ОСОБА_1 запрошено до управління для подання заяви про призначення пенсії встановленого зразка відповідно до пункту 4.1 розділу IV Порядку № 22-1. 
25.02.2020 ОСОБА_1 звернулась до управління з заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до пункту 2-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Разом з тим станом на 25.02.2020 ОСОБА_1 не залишила роботу, яка дає право на пенсію за вислугу років, що є порушенням частини 1 статті 7 Закону № 1788. На виконання Рішення від 13.11.2019 управління, враховуючи правову оцінку, викладену в судовому рішенні, розглянувши заяву ОСОБА_1 від 25.02.2020 з усіма поданими до неї документами, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не звільнена з роботи, яка дає право на пенсію за вислугу років, та, що станом на 11.10.2017 ОСОБА_1 не має необхідного спеціального стажу, 02.03.2020 прийняло рішення № 52 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до частини 4 статті 114 та пункту 2-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 
Рішення управління від 02.03.2020 № 52 направлено ОСОБА_1 за місцем її фактичного проживання/перебування листом від 06.03.2020 № 534/03.2-31к (копія листа від 06.03.2020 додається). За таких обставин, в цьому випадку управління діяло відповідно вимог законодавства України. Таким чином вбачається, що управлінням вчинено всі залежні від нього дії для забезпечення виконання Рішення від 13.11.2019. Рішення управління про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 від 02.03.2020 № 52 прийнято до ВІДКРИТТЯ виконавчого провадження. Начальником відділу відповідача 04.03.2020 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 61442332, у якій визначено, що боржник має виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Постанову про відкриття провадження отримано управлінням 18.03.2019 за Вх. № 1182/01. 
30.03.2020 (у межах 10 робочих днів з дня отримання постанови про відкриття виконавчого провадження) управління листом № 693/03.2-31К повідомило відповідачу про те, що на виконання Рішення від 13.11.2019 управління 02.03.2020 прийняло рішення № 52 “Про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ”. 
27.05.2020 до управління надійшла вимога відповідача від 26.05.2020 № 8227 щодо виконання виконавчого листа від 20.02.2020 № 360/4315/19. Управління листом від 01.06.2020 № 1241-32-5/299 надало відповідачу відповідь на вимогу від 26.05.2020. 
26.06.2020 до управління надійшла вимога відповідача від 23.06.2020 № 8720, на яку управління листом від 01.07.2020 № 1241-32-9/1202 надало інформацію про добровільне виконання рішення суду у справі № 360/4315/19. 
Вважає, що зазначене вище підтверджує вжиття управлінням конкретних заходів щодо повного виконання Рішення від 13.11.2019, вини або умислу управління на навмисне невиконання в повному обсязі рішення суду не має. 
Всупереч наведеному відповідач не встановив чи дійсно позивач допустив невиконання рішення суду, не перевірив подані ним документи на підтвердження факту такого виконання, належної оцінки їм не надав, що призвело до прийняття ним незаконної постанови від 05.06.2020 у ВП № 61442332 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.
Постановою відповідача від 09.07.2020 ВП № 61442332 на управління-боржника накладено штраф за невиконання судового рішення на користь держави в розмірі 10200,00 грн., яку направлено сторонам виконавчого провадження листом від 09.07.2020 № 9114 та, яку отримано боржником 14.07.2020.
Отже 02.03.2020 управлінням на виконання Рішення від 13.11.2019 прийнято рішення № 52 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років через те, що станом на 25.02.2020 (так само і на 25.09.2019) ОСОБА_1 - стягувачем у виконавчому провадженні № 61442332 не залишено роботу, яка дає право на пенсію за вислугу років, що є порушенням частини 1 статті 7 Закону № 1788, та, що станом на 11.10.2017 ОСОБА_1 має стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугою років, 25 років 06 місяців 08 днів замість необхідного страхового стажу, встановлено пунктом “е” статті 55 Закону № 1788, не менше 26 років 6 місяців.
За таких обставин, підстав для винесення відповідачем оскаржуваної Постанови про накладення штрафу не має (відповідальність за невиконання судового рішення настає лише у разі його невиконання без поважних причин, чого в даному випадку не має).
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року у справі № 360/2823/20 у задоволенні позову – відмовлено.
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що пенсійним органом вчинено всі залежні від нього дії для забезпечення виконання рішення суду від 13.11.2019 року. Рішення суду від 13.11.2019 року виконано фактично та в повному обсязі.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13.11.2019 у справі № 360/4315/19 позов ОСОБА_1 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково. Визнано протиправним та скасувати рішення Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 01 жовтня 2019 року № 4075/02-2-17к про відмову в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 . Зобов`язано Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 вересня 2019 року про призначення пенсії за вислугу років з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні (а.с. 75-79).
В судовому рішення зазначено встановлені наступні фактичні обставини:
- 25.09.2019 ОСОБА_1 звернувся до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області з заявою про проведення правової оцінки наданих документів та призначення пенсії за вислугою років.
- На день звернення ОСОБА_1 до відповідача пунктом “е” статті 55 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники охорони здоров`я, незалежно від віку, при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років, що дає право на призначення даного виду пенсії. Як вбачається з матеріалів справи спеціальний стаж роботи ОСОБА_1 становить більше 27 років. При цьому як зазначає сам відповідач у відзиві, станом на 11.10.2017 стаж роботи позивача, що дає право на призначення пенсії за вислугу років становить 25 років 6 місяців 8 днів. Відтак, суд дійшов висновку, що на момент звернення до відповідача позивач має право на пенсію за вислугу років.
Відповідно до інформації, яка містить в КП “ДСС”, судове рішення у справі № 360/4315/19 набрало законної сили 12.02.2020.
На підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.11.2019 видано виконавчий лист №360/4315/19 від 20.02.2020 про зобов`язання Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 вересня 2019 року про призначення пенсії за вислугу років з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні (а.с. 45-46).
Постановою начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 04.03.2020 відкрито виконавче провадження № 61442332 (арк. спр. 48).
Листом від 30.03.2020 за вих. № 693/03.2-31К Рубіжанське об`єднане Пенсійного фонду України в Луганській області повідомило державного виконавця, що заява ОСОБА_1 від 25.09.2019 про проведення правової оцінки документів не є заявою встановленого зразка для призначення пенсії за вислугу років. ОСОБА_1 було запрошено до управління для написання заяви про призначення пенсії встановленого зразка. 25.02.2020 ОСОБА_1 звернулася до управління з заявою про призначення пенсії за вислугу років. Розглянувши заяву ОСОБА_1 від 25.02.2020 управління прийняло рішення від 02.03.2020 “Про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ” (арк. спр. 53-54).
Оскільки Рубіжанським ОУПФУ судове рішення виконано без врахування правової оцінки суду, 05.06.2020 начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про накладення штрафу на Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Луганській області за невиконання рішення суду в сумі 5100 грн (арк. спр. 65).
Відповідачем на адресу позивача направлена вимога від 23.06.2020 № 8720 про виконання рішення суду у справі № 360/4315/19 (а.с. 66-67).
Листом від 01.07.2020 за вих. № 1241-32-9/1202 Рубіжанське об`єднане Пенсійного фонду України в Луганській області повідомило державного виконавця, що заява ОСОБА_1 від 25.09.2019 про проведення правової оцінки документів не є заявою встановленого зразка для призначення пенсії за вислугу років. ОСОБА_1 було запрошено до управління для написання заяви про призначення пенсії встановленого зразка. 25.02.2020 ОСОБА_1 звернулася до управління з заявою про призначення пенсії за вислугу років. Розглянувши заяву ОСОБА_1 від 25.02.2020 управління прийняло рішення від 02.03.2020 “Про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ” (арк. спр. 68-69).
Оскільки Рубіжанським ОУПФУ судове рішення не виконано, 09.07.2020 начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про накладення штрафу на Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Луганській області за невиконання рішення суду в сумі 10200 грн (арк. спр. 71).
Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.
Відповідно до частини 1 статті 370   КАС України   судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. (частина 2 статті 371   КАС України).
Статтею 1 Закону України “Про виконавче провадження” визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені   Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього   Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього   Закону   підлягають примусовому виконанню.
Положеннями   статті 2 Закону України “Про виконавче провадження”   встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, обов`язковості виконання рішень.
Відповідно до пункту 1 частини 1   статті 3 Закону України “Про виконавче провадження”, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно пункту 1 частини 1   статті 26 Закону України “Про виконавче провадження”   (Закону №1404-VIII) виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у   статті 3 цього Закону   - за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню). (ст. 26 Закону №1404-VIII)
У відповідності до   статті 63 Закону №1404-VIII   за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою   статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. (частина 2   Закону №1404-VIII)
Частиною 1   статті 75 Закону №1404-VIII   передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
З аналізу норм чинного законодавства слідує, що безумовною підставою для накладення штрафу є невиконання рішення суду та постанови про відкриття провадження без поважних причин у визначений строк.
Відповідно до частини 1   статті 18 Закону України “Про виконавче провадження”, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
В частині третій вказаної статті наведений перелік дій, які має право вчиняти державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього   Закону; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом тощо.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Рубіжанським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області вимоги виконавчого документа у встановлений законом строк в повному обсязі виконані не були, у зв`язку з чим на позивача (боржника) накладено штраф у розмірі 10200,00 грн. за невиконання рішення суду від 13.11.2019.
У виконавчому листі від 20.02.2020, виданому Луганським окружним адміністративним судом у справі № 360/4315/19, міститься про зобов`язання повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 вересня 2019 року про призначення пенсії за вислугу років з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Крім того, суд у рішенні по справ № 360/4315/19 встановив, що 25.09.2019 ОСОБА_1 звернувся до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області з заявою, зокрема, про призначення пенсії за вислугою років. Крім того, судом зазначено, спеціальний стаж роботи ОСОБА_1 становить більше 27 років. Відтак, суд дійшов висновку, що на момент звернення до відповідача позивач має право на пенсію за вислугу років.
Листами від 30.03.2020 та від 01.07.2020 Рубіжанське об`єднане Пенсійного фонду України в Луганській області повідомило державного виконавця, що ним на виконання судового рішення розглянуто заяву ОСОБА_1 від 25.02.2020.
Враховуючи вищевикладен, суд встановив, що позивач (боржник) не розглянув повторно заяву ОСОБА_1 від 25 вересня 2019 року про призначення пенсії за вислугу років з урахуванням висновку суду про те, що спеціальний стаж роботи ОСОБА_1 становить більше 27 років, а тому на момент звернення до відповідача позивач має право на пенсію за вислугу років.
Нормами  статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України  закріплено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з частиною 1  статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"  суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що постанова начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про накладення штрафу на Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Луганській області за невиконання рішення суду в сумі 10200 грн за невиконання рішення суду прийнята з дотриманням норм  Закону України "Про виконавче провадження", а тому, підстави для її скасування відсутні.
Відповідно до ч. 1  ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України  завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Приписами ч. 1  ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України  встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1, 2  ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень    обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року у справі № 360/2823/20 - залишити без задоволення.             
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року у справі № 360/2823/20 - залишити без змін.                    
Повне судове рішення складено 08 грудня 2020 року.    
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.           

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

                                                                                                                 А.В. Гайдар