ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 року м. Чернівці 

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Струбіцька О.М.,  розглянувши адміністративну справу за апеляційною cкаргою адвоката Фокія Б.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30.10.2020 року, щодо громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30.10.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.481 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 000 гривень 00 копійок на користь держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.
Згідно постанови районного суду, 03.10.2020 року о 17 годині 50 хвилин на територію міжнародного автомобільного пункту пропуску «Порубне-Сірет», митного поста «Вадул-Сірет» Буковинської митниці Держмитслужби в`їхав вантажний автомобіль марки «Сканія», державний номер НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який слідував з України до Румунії в службових справах. Вказаний громадянин надав контрольний талон для проходження митного контролю по «червоному коридору».
Під час здійснення митного контролю, згідно інформації, яка міститься в програмно інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЕАІС було встановлено, що 14.03.2020 року громадянин України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України автомобіль марки «VOLVO V70», країна реєстрації Литва, державний номер НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 через, пункт пропуску «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці Держмитслужби, в режимі тимчасового ввезення в термін до 60 днів та зобов`язувався вивезти даний автомобіль з території України до 13.05.2020р. Згідно інформації Північної митниці Держмитслужби листа №7-11-18-1/4450 від 20.05.2020 року строк зворотного вивезення а/м за межі України було продовжено до 12.07.2020 року.
ЄУНСС: 725/4833/20                          Головуючий у 1 інстанції: Скуляк І.А.
НП: 33/822/568/20                                 Суддя-доповідач: Струбіцька О.М.
Категорія: ч.6 ст. 481 МК України
Станом на 03.10.2020 року гр.України ОСОБА_1 вищевказаний автомобіль за межі митної території України не вивіз, відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, зазначеною особою подано не було.
На дану постанову адвокат Фокій Б.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням районного суду, вважає що воно прийнято з порушенням чинного матеріального та процесуального законодавства України, висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним фактичним обставинам справи.
Стверджує, що незважаючи на те, що тимчасове ввезення ОСОБА_1 вищевказаного транспортного засобу, на митну територію України, відбулося 14.03.2020 року застосуванню підлягає Закон України №195-IX від 19.12.2019 року «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового порядку застосування статей 470 та 481», який 29.12.2019 року набрав законної сили, та пункт п.9-5 Розділу XXI Прикінцевих та Перехідних положень МК України якими встановлено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частинами п`ятою та шостою статті 481 цього Кодексу, виявлених у період з 22 серпня по 31 грудня 2019 року включно, тягне за собою застосування адміністративного стягнення, передбаченого частиною третьою зазначеної статті.
На думку апелянта, в такому випадку, дії ОСОБА_1 могли бути кваліфіковано виключно на підставі ч.3 ст. 481 МК України, яка передбачала більш м`яке стягнення, а саме: накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімум доходів громадян, що становить 17 000 грн.
Крім того, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не врахував того факту, що ОСОБА_1 не мав змоги виїхати з України у зв`язку з карантином, який був введений у березні поточного року та неодноразово продовжувався. ОСОБА_1 14.03.2020 заїхав на територію України по консульському обліку, після закінчення консульського обліку звернувся до Північної Митниці з проханням продовжити термін вивезення автомобіля у зв`язку з посиленням карантинних заходів, на що отримав відповідь 13.05.2020 року що заява зареєстрована до закінчення терміну форс мажорних обставин.
Таким чином, на думку апелянта, митний орган визнав факт наявності форс-мажорних обставин, які звільняють особу від юридичної відповідальності за чинним законодавством України.
Посилається на те, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, що позбавило його можливості надати пояснення, докази, залучити професійного захисника, що позбавило його права на справедливий судовий розгляд.
Просить скасувати постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30.10.2020 року, повністю, та прийняти нову постанову якою закрити провадження у справі за ч.6 ст. 481 МК України відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу ознак порушення митних правил. 
       Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши думку захисника Фокія Б.В., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, скасувавши постанову районного суду з підстав наведених в ній, заслухавши думку представника митниці Шкробанця М.Д., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги,апеляційний суд приходить до наступного.
       У відповідності до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
       Згідно ст.487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
       За змістом ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Згідно ч. 3 ст. 380 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI «Громадяни-резиденти, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, мають право тимчасово ввозити на митну територію України під письмове зобов`язання про зворотнє вивезення за умови письмового декларування в порядку передбаченому законодавством України для громадян, на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року».
       Відповідно до ч.6 ст.380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.
       Рішення районного суду повинно бути законним, мотивованим та обґрунтованим.
Районний суд дотримався вказаних норм.
       Апеляційним судом надано можливість ОСОБА_1 реалізувати процесуальні права передбачені ст. 268 КУпАП, 498 МК України під час апеляційного розгляду.
       Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_2 пояснив, що його довіритель ОСОБА_1 доручив йому представляти його інтереси, сам не бажає брати участь.
       Однак, наведені апелянтом доводи як у апеляційній скарзі так і під час апеляційного розгляду не дають підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.
       Доводи апеляційної скарги про необхідність накладення стягнення на ОСОБА_1 за ч.3 ст. 481 МК України є необґрунтованими.
       Як вбачається із змісту протоколу про порушення митних правил №0823/40800/20 від 03 жовтня 2020 року під час здійснення митного контролю, згідно інформації, яка міститься в програмно інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЕАІС було встановлено, що 14.03.2020 року громадянин України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України автомобіль марки «VOLVO V70», країна реєстрації Литва, державний номер НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 через, пункт пропуску «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці Держмитслужби, в режимі тимчасового ввезення в термін до 60 днів та зобов`язувався вивезти даний автомобіль з території України до 13.05.2020р. Згідно інформації Північної митниці Держмитслужби листа №7-11-18-1/4450 від 20.05.2020 року строк зворотного вивезення а/м за межі України було продовжено до 12.07.2020 року.
       Тобто, із змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 мав зобов`язання перед митницею про вивезення автомобіля, яке виникло 14.03.2020 року, яке мав виконати до 13.05.2020 року, за його заявою строк виконання зобов`язання було продовжено до 12.07.2020 року.
       Посилання апелянта на застосування Закону України №195-IX від 19.12.2019 року «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового порядку застосування статей 470 та 481», є безпідставними, оскільки цим законом визначено час виявлення порушення митних прав у період з 22.08.2019 року по 31.12.2019 року.
       По даному провадженні встановлено час виявлення порушення 03.10.2020 року.
       У вимогах і доводах апеляційної скарги апелянт не оспорює час виявлення правопорушення, тому його доводи в цій частині необґрунтовані.
       Тобто, із змісту самого закону, на який зроблено посилання вбачається, що ним визначено період часу виявлення порушення, що не є аналогічним з часом до виявленням даного правопорушення, тому правові підстави застосування цього закону у даному випадку відсутні.
       Таким чином, ОСОБА_1 перевищив встановлений відповідно до ст. 380 МК України строк перебування автомобіля марки «VOLVO V70» у митному режимі тимчасового ввезення на митній території України більше ніж на 30 діб.
       Зазначені дії ОСОБА_1 кваліфіковано митним органом, районним судом за ч.6 ст.481 Митного кодексу України, апеляційний суд погоджується з даною кваліфікацією дій ОСОБА_1 виходячи з наступного.
       Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 14.03.2020 ввіз на митну територію України автомобіль марки «VOLVO V70», країна реєстрації Литва, державний номер НОМЕР_2 . 
Відповідно до Закону України № 2725-VIII від 16 травня 2019 року, редакція ч. 6 ст. 481 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року.
       Отже, виходячи з вище викладеного, дане правопорушення вчинене ОСОБА_1 після набрання чинності редакції ч.6 ст. 481 МК України, відтак апеляційні вимоги в частині правильності кваліфікації задоволенню не підлягають.
       Що стосується доводів апеляційної скарги про встановлення на території України карантину, а відтак неможливості вивезення ОСОБА_1 автомобіля марки «VOLVO V70», країна реєстрації Литва, державний номер НОМЕР_2 , слід зазначити наступне.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби COVID-19, від 17 березня 2020 року та постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на всій території України установлено з 12 березня 2020 року карантин.
У зв`язку із даними карантинними обмеженнями ОСОБА_1 12 травня 2020 року звертався до Київської Держмитслужби із заявою, згідно якої він повідомив про неможливість вивезення автомобіля марки «VOLVO V70», країна реєстрації Литва, державний номер НОМЕР_2 у зв`язку з установленням карантинних обмежень та перебуванням на самоізоляції.
Згідно інформації Північної митниці Держмитслужби листа №7-11-18-1/4450 від 20.05.2020 року строк зворотного вивезення а/м за межі України було продовжено до 12.07.2020 року, а відтак ОСОБА_1 було реалізовано право на продовження терміну ввезення автомобіля у зв`язку із карантинними заходами.
Однак, після сплину часу відтермінування, взятих на себе ОСОБА_1 обов`язків, щодо вивезення транспортного засобу автомобіля марки «VOLVO V70», країна реєстрації Литва, державний номер НОМЕР_2 ним виконано не було.
Аналогічну заяву про неможливість вивезення автомобіля марки «VOLVO V70», країна реєстрації Литва, державний номер НОМЕР_2 у зв`язку з установленням карантинних обмежень ОСОБА_1 подав до Київської митниці Держмит служби 29.07.2020р.
Проте, сам факт направлення заяви про продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу на територію України, не звільняє особу від взятого на себе обов`язку зворотного вивезення транспортного засобу за межі України у встановлені законодавством строки.
Крім того, як вбачається із матеріалів провадження строк зворотного вивезення автомобіля марки «VOLVO V70», країна реєстрації Литва, державний номер НОМЕР_2 за межі України було продовжено до 12.07.2020 року.
Як вказує апелянт, і видно із заяви (а.с.13) він звертався 29.07.2020 року до Північної митниці Держмитслужби з проханням продовжити термін тимчасового ввезення транспортного засобу марки «VOLVO V70», країна реєстрації Литва, державний номер НОМЕР_2 .
Тобто, навіть з змісту заяви вбачається, що з проханням про продовження терміну тимчасового ввезення автомобіля марки «VOLVO V70», країна реєстрації Литва, державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 звернувся уже після 12.07.2020 року.
У вимогах апеляційної скарги апелянт не вказує чому до терміну 12.07.2020 року ОСОБА_1 не було подано заяви до митниці про неможливість вивезення транспортного засобу чи відтермінування.
Будь яких довідок про хворобу чи інші обставини неможливості виконання цих дій ОСОБА_1 не представлено.
Крім того, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14 березня 2020 р. № 287-р, тимчасово закрито з 00 год. 00 хв. 17 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. пункти пропуску (пункти контролю) через державний кордон для міжнародного пасажирського залізничного, повітряного, автомобільного (для автобусів) сполучення, крім здійснення перевезень осіб з метою забезпечення захисту національних інтересів або у зв`язку з виконанням міжнародних зобов`язань, а також представників дипломатичних установ та гуманітарних місій.
При цьому зазначеними нормативними актами не було встановлено заборони на перетин державного кордону України громадянами України, які слідують транспортними засобами особистого користування, що було належним чином роз`яснено ОСОБА_1 . Північною митницею Держмитслужби листом від 20.05.20202 року про продовження йому строку.
Отже, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості у зв`язку із запровадженням обмежень на перетин кордону, виконати взятий на себе обов`язок вивезти протягом встановленого строку автомобіль марки «VOLVO V70», країна реєстрації Литва, державний номер НОМЕР_2 .
Станом на 03.10.2020 року ОСОБА_1 вищевказаний автомобіль за межі митної території України не вивіз, відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, зазначеною особою подано не було.
ОСОБА_1 перевищив строк зворотного вивезення вищевказаного автомобіля, ввезеного на митну територію України в режимі тимчасового ввезення терміном до 60 діб більше ніж на 30 діб, зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст. 481 Митного кодексу України.
Доводи апеляції про те, що районним судом зроблено висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи є необґрунтованими.
Районний суд вірно виклав фактичні обставини справи, дав їх правильну правову оцінку.
Доводи апелянта та власне трактування норм права є обраним способом захисту.
Доводи апеляційної скарги про те, що районним судом накладено на ОСОБА_1 стягнення, яке є непропорційним і накладає надмірний особистий тягар на ОСОБА_1 є необґрунтованими такими, що не підтверджуються будь якими фактичними даними.
Так, районним судом накладено стягнення, яке передбачене ч.6 ст. 481 МК України.
Районний суд є правозастосовчим органом, застосовує при розгляді адміністративних справ ті нормативно-правові акти, які прийняті законодавчим органом - Верховною Радою України.
У вимогах даної апеляційної скарги не має жодних даних про майновий стан, соціальне становище, стан здоров`я, розмір доходів ОСОБА_1 .
Апеляційним судом надано можливість апелянту для надання таких даних.
Апелянтом надано апеляційному суду довідки, що стосуються стану здоров`я дружини, соціальний статус батька, смерть матері ОСОБА_1 .
При цьому документів щодо соціального статусу самого ОСОБА_1 не надано.
Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , він особисто вказав, що працює водієм фірми «Сервіс Чемпіон» м. Вишневе Київської області, що свідчить про те, що він має місце роботи, отримує дохід. (а.с. 10) Документів про його стан здоров`я, наявність інвалідності, наявності хворіб, довідок про розмір зарплати, доходу, довідок про наявність чи відсутність рухомого чи нерухомого майна не надано.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 добровільно взяв на себе зобов`язання про вивезення транспортного засобу (а.с.4), ознайомлений з відповідальністю про порушення цього зобов`язання, тому доводи апеляційної скарги про втручання суду у мирне володіння майном ОСОБА_1 є не обґрунтованим, немотивованим, оскільки ОСОБА_1 добровільно взяв на себе обов`язок перед державою, йому були відомі умови такого зобов`язання, і він повинен їх дотримуватися.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.
        Районний суд в повному обсязі з`ясував обставини справи, постановив законне та об`єктивне рішення, а тому підстав для скасування чи зміни постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30.10.2020р. немає.
       Керуючись ст.ст.247, 294 КУпАП, ст.529 МК України суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, –

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Фокія Б.В. в інтересах  ОСОБА_1  на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30.10.2020 року залишити без задоволення. 
Постанову судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30.10.2020 року, якою визнано винним ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст. 481 МК України - залишити без змін.                 Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького 
апеляційного суду         /підпис/                        О.М. Струбіцька 

"Копія. Згідно з оригіналом."
Суддя - доповідач  _________________   Струбіцька О.М.
(посада)                          (М.П., підпис)                      (ПІБ)
       
01.12.2020 року
(дата засвідчення копії)