УХВАЛА
 
8 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 219/13920/17
провадження № 51-5348 ск 20
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі – Суд) у складі: 
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2019 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 10 серпня 2020 року,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Суду від 9 листопада 2020 року касаційну скаргу засудженого було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) і встановлено строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. Також у рішенні Суду було зазначено, у чому саме полягали допущені недоліки скарги, і роз`яснено, що у разі невиконання вимог згаданої норми права в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку засуджений повторно звернувся до суду касаційної інстанції. Проте приписів ст. 427 КПК не дотримано, допущених недоліків не усунуто. 
Виходячи зі ст. 129 Конституції України насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження – у визначених законом випадках та порядку.
Наведені законодавчі положення залишено поза увагою. 
Як убачається зі змісту нової скарги, у ній  ОСОБА_4  заперечує обґрунтованість свого засудження за кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи. Однак при цьому скаржник не наводить аргументів, які би ставили під сумнів справедливість ухваленоговироку, допущення судом першої інстанції таких порушень норм матеріального та процесуального права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК згаданого рішення, з огляду на положення статей 84, 91, 94, 284, 374, 412, 413 вказаного Кодексу в їх взаємозв`язку. 
Крім того, не погоджуючись з оцінкою доказів, засуджений знову заперечує правильність установлених фактичних обставин справи, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.
Також у поданій скарзі не вказано, яких конкретних доводів сторони захисту не було розглянуто і не надано на них вичерпних відповідей судом апеляційної інстанції. Не викладено засудженим й обґрунтування недодержання положень глави 31 КПК при здійсненні апеляційного провадження.
Разом із цим касаційна скарга містить суперечності, адже ОСОБА_4 , наполягаючи на скасуванні судових рішень, водночас зазначає про наявність підстав для їх зміни через неправильну юридичну оцінку вчиненого суспільно небезпечного діяння, яке, на його думку, містить ознаки не умисного вбивства, а ст. 116 Кримінального кодексу України (умисне вбивство, вчинене в стані сильного душевного хвилювання).
Таким чином, скаржником не обґрунтовано заявленої вимоги про скасування оспорюваних вироку та ухвали із закриттям кримінального провадження.
Недодержання положень ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу засудженого слід повернути на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 вказаного Кодексу особі, яка її подала.
Таке рішення не перешкоджає новому зверненню до суду касаційної інстанції зі скаргою, в порядку передбаченому згаданим Кодексом, зважаючи також на правила ст. 117 КПК.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2019 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 10 серпня 2020 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1                                ОСОБА_2                               ОСОБА_3