УХВАЛА
15 грудня2020 року
м. Київ
справа №523/211/18
провадження №51-5902ск20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                      ОСОБА_1 ,
суддів                                  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги захисника засудженого ОСОБА_4  – адвоката ОСОБА_5 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси                                від 11 березня 2019 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 9 вересня 2020 року,
встановив:
Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним,                  тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
Так, із змісту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_5 , заперечуючи  законність засудження ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 187 КК, не наводить обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень норм процесуального права, які в силу ст. 412 КПК є істотними і тягнуть за собою скасування оспорюваних рішень, із подальшим призначенням нового розгляду в суді першої інстанції з підстав, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1                                ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 412, 413 цього Кодексу.
Також захисник не вказує й конкретних порушень закону, які на її думку,  були допущені апеляційним судом при апеляційній перевірці вироку (за аналогічними доводами сторони захисту) зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК,                        а відтак, й немає обґрунтування незаконності ухвали цього суду.
Крім того,в касаційній скарзі ОСОБА_5 наводить доводи, зміст яких стосується невідповідності висновків суду, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, та правової оцінки доказів, наданої судами першої та апеляційної інстанцій, що в силу статей 433, 438 КПК не                               є предметом касаційної перевірки.
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування  судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у касаційній скарзі захисника належного обґрунтування                        й недотримання вимог ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню Судом питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4   – адвоката ОСОБА_5 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 11 березня 2019 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 9 вересня 2020 року залишити без руху                   і надати їй строк для усунення недоліків упродовж семи днів із  дня отримання копії даної ухвали.
У разі неусунення нею указаних недоліків в установлений строк касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

 

ОСОБА_1                           ОСОБА_2                               ОСОБА_3