ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2020 р. 	Справа № 480/5197/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Сіренко О.І. ,  Мінаєвої О.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Опімах, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 27.02.20 року по справі № 480/5197/19 за позовом      ОСОБА_1  до    Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області           про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просила суд: 
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо проведення перерахунку її пенсії з 01.03.2019 р. та з 01.06.2019 р. відповідно;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок та виплату їй пенсії за віком, починаючи з 01.03.2019 р. у розмірі 13819,25 грн, а починаючи з 01.06.2019 р. – у розмірі 14527,05 грн. 
В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що з 07.08.2017 р. вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Її пенсія обчислена з урахуванням страхового стажу 40 років 2 місяці і середньомісячного заробітку з 01.07.2000 р. по 31.05.2017 р. – 18761,09 грн, доплата за понаднормовий стаж роботи – 131,20 грн. З 01.10.2017 р. відповідач здійснив перерахунок пенсії, застосувавши оцінку одного року страхового стажу 1% замість 1,35%. У судовому порядку такі дії відповідача були визнані протиправними, відповідно, розрахунок пенсії залишився з урахуванням величини оцінки року страхового стажу 1,35%.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії – задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2019 р. та з 01.06.2019 р. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , починаючи з 01.03.2019 р. у розмірі 13819,25 грн, та починаючи з 01.06.2019 р. - у розмірі 14527,05 грн.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 № 2148-УІІІ позивачу коефіцієнт страхового стажу був визначений із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%, заробітна плата для обчислення розміру пенсії осучасненню не підлягала, оскільки пенсія призначена у 2017 році вже із її застосуванням. Тому за результатами перерахунку, проведеного з 01.10.2017, складові пенсійної виплати, зокрема основний розмір пенсії змінилися і всатновилася така виплата як доплата до попереднього розміру пенсії. Виплата пенсії продовжувала здійснюватись у розмірі 10740,00 грн.
Під час проведення перерахунків пенсії позивачу з 01.03.2019 відповідно до частини 2 статті 42 Закону № 1058 та з 01.06.2019 відповідно до частини 4 статті 42 Закону №1058 з урахуванням 24 місяців страхового стажу, набутих після призначення пенсії, було застосовано величину оцінки одного року страхового стажу 1%, що визначено статтею 25 Закону N2 1058 та пунктом б Порядку.
Застосовувати при перерахунку розміру пенсії після 01.10.2017 року величину оцінки одного року страхового стажу 1,35 нормами чинного законодавства не передбачено.
Таким чином, на думку представника відповідача, головне управління діяло в межах, на підставах та у спосіб встановлений чинним законодавством та правомірно здійснило перерахунок належної позивачу пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% , а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Позивачем подано до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому серед іншого зазначено, що показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються в межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
У відповідності до п. 2 та п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (далі - Постанова) починаючи з 01.03.2019 року здійснюється перерахунок пенсії, що проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії 1,17.
Позивач вважає, що відповідач повинен був з 01.03.2019 року здійснити перерахунок пенсії Позивачу із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та здійснювати виплату пенсії в розмірі 13819,25 грн. за розрахунком, що наведена у позовній заяві, який не було спростовано.
Позивач зауважує, що з 01.06.2019 року кількість місяців страхового стажу позивача складає вже 506 місяців (з урахуванням 24 місяців страхового стажу, які Позивач відпрацювала після первинного призначення пенсії), у відповідності до ч. 4 ст. 42 Закону у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
На думку позивача, з урахуванням вищезазначеного та у відповідності до розрахунку, наведеному у позовній заяві, пенсія за віком позивача з урахуванням індексації за 2019 рік повинна складати 14527,05 грн.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач є пенсіонером та з 07.08.2017 р. перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". ЇЇ пенсія обчислена з урахуванням страхового стажу 40 років 2 місяці і середньомісячного заробітку з 01.07.2000 р. по 31.05.2017 р. – 18761,09 грн, доплата за понаднормовий стаж роботи – 131,20 грн. 
З 01.10.2017 р. відповідач здійснив перерахунок пенсії, застосувавши оцінку одного року страхового стажу 1% замість 1,35%. 
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 11.04.2019 р. у справі № 480/559/19 такі дії відповідача визнано протиправними та зобов`язано Сумське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, перерахувати та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 з урахуванням нарахованої пенсії за віком при її призначенні у розмірі 11830,38 грн, починаючи з 01.01.2018 р. (а.с.10-12).
На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. N 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" починаючи з 01.03.2019 р. здійснюється перерахунок пенсії, що проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії – 1,17.
05.09.2019 р. позивач звернулася до ГУ ПФУ в Сумській області з заявою про перерахунок та виплату пенсії з 01.03.2019 р. відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачувалися страхові внески, в сумі 13819,25 грн, а починаючи з 01.06.2019 р. – відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням 24 місяців страхового стажу, які позивач відпрацювала після первинного призначення, – в сумі 14527,06 грн.
Листом від 07.05.2018 р. № 1636/Б-11 відповідач відмовив у проведенні перерахунку пенсії (а.с.13,14).
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач відмовивши позивачці у перерахунку та виплаті пенсії за віком із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17, не дотримався вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та постанови Кабінету Міністрів України "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році".
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови і порядок призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та іншими законами України.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», »Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 07.08.2017 року перебуває на обліку в головному управлінні та отримує пенсію за віком, яка нарахована та призначена відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058).
Коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається відповідно до статті 25 Закон № 1058 Коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:
Кс = См х Вс/100% х 12, де:
Кс - коефіцієнт страхового стажу;
См - сума місяців страхового стажу;
Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1 %.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 №2148-VІІІ, який набрав чинності з 01.10.2017 року, до частини першої статті 25 Закону були внесені зміни та визначено, що за період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.
З урахуванням внесених Законом №2148-VIII змін до ст. 25 Закону з 01.01.2017 року коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%. Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим ч. 3 ст. 24 цього Закону, - 0,85.
Також, Законом №2148 Прикінцеві положення Закону №1058 доповнено пунктом 4-3, яким передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
Оскільки пенсія позивачу була призначена 07.08.2017 р, відповідач здійснив її перерахунок з 01 жовтня 2017 року відповідно до пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
Пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058 визначені особливості перерахунку пенсій з 01.10.2017 року, тому саме вказана норма є спеціальною і підлягає застосуванню незалежно від норм статті 42 Закону №1058.
Оскільки умови перерахунку пенсій з 01.10.2017 року, призначених відповідно до Закону №1058, врегульовано пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058, відповідач правомірно застосував при перерахунку пенсії позивача величину оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%.
Відтак, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений пунктом 43 Прикінцевих положень Закону №1058, тому перерахунок пенсії позивача з 01.10.2017 року із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% є правомірним.
Крім цього, відповідно до наведених норм розмір перерахованої позивачу пенсії з 01.01.2017 року визначено на підставі коефіцієнту страхового стажу позивача з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%, а не з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%, оскільки було внесено відповідні зміни до законодавства.
При зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% одночасно було підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій. З 01.10.2017 року перерахунок раніше призначених пенсій здійснено із використанням показника середньої заробітної плати на рівні 3764,40 грн.
Посилання позивача на порушення норм Конституції України, у зв`язку зі зміною правого регулювання спірних правовідносин є безпідставними, адже Закон України № 2148-VIII від 03.10.2017 не визнано неконституційним.
Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат (рішення від 12.10.2004 у справі «Кйартан Асмудсон проти Ісландії»).
Отже, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.
Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014. В зазначеному рішенні Суд вказав, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.
Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні № 20-рп/2011 від 26.12.2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.
Також відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 25.01.2012 №3-рп/2012, зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.
Таким чином, законодавець має право в залежності від фінансової ситуації в державі зменшувати обсяг встановлених прав, але до тієї межі, за якою ставиться під сумнів сутність права на соціальний захист.
Під час розгляду та вирішення даної справи колегія суддів враховує, що з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» був змінений порядок перерахунку пенсії в цілому, а не лише величина оцінки одного року страхового стажу. При вирішенні питання про те, чи призвели відповідні зміни до звуження змісту та обсягу набутих позивачем прав на соціальний захист необхідно враховувати положення вказаного Закону в комплексі, а не лише його окрему норму.
Колегія суддів вважає, що прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» не мало наслідком звуження змісту та обсягу права позивача на пенсійне забезпечення, оскільки не призвело до зменшення кількісної характеристики його пенсії.
Посилання позивача на порушення відповідними діями ГУ ПФУ у Харківській області положень ст. 58 Конституції України колегія суддів оцінює критично, оскільки докази того, що розмір пенсії позивача внаслідок проведеного з 01.10.2017 перерахунку зменшився в матеріалах справи відсутні.
Таким чином аналізуючи наведені нормативно правові акти та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що застосовувати при перерахунку розміру пенсії після 01.10.2017 року величину оцінки одного року страхового стажу 1,35 нормами чинного законодавства не передбачено.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач діяв в межах, на підставах та у спосіб встановлений чинним законодавством та правомірно здійснив перерахунок належної позивачу пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 % , а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, зробив передчасні висновки.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 року по справі № 480/5197/19, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення
Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.  
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - задовольнити.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 по справі № 480/5197/19 - скасувати.
Прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії - відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.О. Кононенко 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	О.І. Сіренко    О.М. Мінаєва