УХВАЛА

05 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 823/2529/18
адміністративне провадження № К/9901/23561/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Рибачука А.І.,  Тацій Л.В., 

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.08.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2018 у справі № 823/2529/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

УСТАНОВИВ:
У червні 2018 року позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, в якому просив: - визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області №775 від 20.03.2018 в частині скасування наказу ГУНП в Черкаській області від 28.12.2017 №3389, щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням йому ІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків у розмірі 480 000 грн.;
- визнати протиправним та скасувати п. 2 наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області №775 від 20.03.2018 в частині скасування висновку затвердженого 28.12.2017 про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням йому ІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків у розмірі 480 000 грн.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01.08.2018 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2018 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.08.2018 залишено без змін.
14.09.2020 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.08.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2018 у справі № 823/2529/18.
Дослідивши зміст касаційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про те, що у відкритті касаційного провадження у цій справі належить відмовити з огляду на таке.
Статтею 129 Конституції України   передбачено, що однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
За приписами частини першої      статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України      (далі за текстом -      КАС України) України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої      статті 328 КАС України      учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
Згідно з пунктом 3 частини шостої   статті 12 КАС України   для цілей цього      Кодексу      справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Водночас за пунктом 2 частини п`ятої   статті 328 КАС України      не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього      Кодексу      розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього      Кодексу      позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої      статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.
Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає, що скаржником не наведено обґрунтованих посилань на існування обставин передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки на поточний день ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її. 
Вказані критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.
Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає, що скаржником не наведено обґрунтованих посилань на існування обставин передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки на поточний день ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її. 
Відповідно до вимог пункту 1 частини першої   статті 333 КАС України   суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".
Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.
Згідно з пунктом 1 частини першої      статті 333 КАС України   суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Окрім того, так, як убачається з прохальної частини касаційної скарги, скаржник просить скасувати  рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.08.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2018 у справі №823/2529/18.
Однак, у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутнє судове рішення Шостого апеляційного адміінстративного суду від 06.08.2018, прийняте за результатами перегляду рішення Черкаського окружного адміністратиного суду від 01.08.2018. Таке рішення суду апеляційної інстанції було ухвалене 06.11.2018.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
На підставі викладеного вище, керуючись положеннями статей   12,   328,   333 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження   за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.08.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2018 у справі №823/2529/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	С.Г. Стеценко А.І. Рибачук   Л.В. Тацій