ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2020 року                                                                           Справа №906/906/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Тимошенко О.М. ,  суддя Юрчук М.І. 

при секретарі судового засідання - Єфімчук А.І.

Представники сторін в судове засідання не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного підприємства "Автомагістраль" на ухвалу господарського суду Житомирської області від 12.08.2020 р. у справі №906/906/20 (суддя Давидюк В.К.)

за позовом Приватного підприємства "Автомагістраль"
до Служби автомобільних доріг у Житомирській області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько-Німецьке підприємство "Автострада"

про визнання недійсними процедури публічних закупівель та договору 

ВСТАНОВИВ:

 Ухвалою господарського суду Житомирської області від 12.08.2020 р. у справі № 906/906/20 відмовлено в задоволенні заяви ПП "Автомагістраль" вх. №02-44/1139/20 від 10.08.2020 р. про забезпечення позову, у якій позивач просив заборонити Службі автомобільних доріг у Житомирській області та Товариству з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько-німецьке підприємство "Автострада" вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання договору №62  на закупівлю робіт ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013. Реконструкція автомобільної дороги загального користування державного значення М-21 Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський (через м. Вінницю) на ділянці км 35+483 - км 41+483, Житомирська область (45233000-9. Будівництво, влаштування фундаменту та покриття шосе, доріг) від 07.07.2020.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове судове рішення, яким заяву ПП "Автомагістраль" про забезпечення позову задоволити. Вжити заходів забезпечення позову - заборонити Службі автомобільних доріг у Житомирській області та Товариству з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько - німецьке підприємство "Автострада" вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання укладеного ними Договору №62 на закупівлю робіт ДСТУ Б Д.1.1-1:2013. Реконструкція автомобільної дороги загального користування державного значення М-21 Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський (через м. Вінницю) на ділянці км 35+483 - км 41+483, Житомирська область (45233000-9. Будівництво, влаштування фундаменту та покриття шосе, доріг) від 07.07.2020р.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оспорювана ухвала Господарського суду Житомирської області від 12.08.2020 по справі № 906/906/20 винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки суду про відсутність підстав для забезпечення позову не відповідають матеріалам справи.
Апелянт вважає, що позовні вимоги в даній справі та вид заходу забезпечення позову, який просив вжити позивач у своїй заяві не є тотожними, і заборона сторонам вчиняти дії спрямовані на виконання договору не є визнанням такого договору недійсним. Правові наслідки визнання недійсним договору та заборони вчинення дій, як вид забезпечення позову є різними. Визнання недійсним договору призводить до відсутності договірних відносин між сторонами, та відсутності підстав для виконання такого недійсного договору. В свою чергу заходи забезпечення позову є в будь - якому разі тимчасовими, і в разі відмови судом позивачу в позові, сторони договору зможуть продовжити його виконання.
Апелянт посилається на те, що правомірність вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони сторонам договору вчиняти дії спрямовані на його виконання, у справах предметом яких є визнання недійсними результатів торгів та укладеного за їх результатом договору підтверджується постановами Верховного Суду від 21.02.2019 по справі №904/3168/18 та від 22.11.2018 по справі №902/402/18. 
Вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони сторонам оспорюваного договору вчиняти дії з його виконання, є фактично єдиним дієвим заходом забезпечення позову. Тому відмова у вжитті таких заходів судом першої інстанції, з викладеною в оскаржуваній ухвалі мотивацією, є по суті констатацією неможливості вжиття заходів забезпечення в такій категорії справ, що не відповідає приписам статей 136,137 Господарського процесуального кодексу України.
Також апелянт зазначає, що суд дійшов до помилкового висновку щодо співмірності із заявленими позивачем вимогами. Так як співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
За своєю правовою природою Договір №62 є договором на виконання робіт. Відповідно, зважаючи на значний час розгляду справи, а також можливість зупинення розгляду справи, оскарження рішення у цій справі в апеляційному порядку, сторони договору № 62 можуть здійснити його фактичне виконання. В цьому випадку рішення суду, у разі задоволення позову, не матиме правового сенсу, оскільки не призведе до реального поновлення порушених прав позивача, роботи будуть виконані, і у Служби автомобільних доріг у Житомирській області не буде правових підстав та необхідності проводити повторну процедуру закупівлі, оскільки при визнанні договорів на виконання робіт недійсними реституція не передбачена. 
Невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання Договору №62 до прийняття рішення по суті (у разі задоволення позовних вимог у даній справі), призведе до порушення прав позивача та унеможливить їх відновлення в повному обсязі в майбутньому у випадку, якщо позов буде задоволено.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.09.2020 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПП "Автомагістраль" на ухвалу господарського суду Житомирської області від 12.08.2020 р. у справі №906/906/20. Розгляд апеляційної скарги призначено на 28.09.2020 р. об 11:30год.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 06.10.2020 р. об 10:00год.
02.10.2020 р. на електронну адресу суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько-Німецьке підприємство "Автострада" надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за допомогою онлайн-сервісу Easycon, який дає змогу взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.10.2020 р. клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько-Німецьке підприємство "Автострада" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі №906/906/20 - задоволено, попереджено сторін, що відповідно до ч. 5 ст. 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву, зобов`язано сторони подати скановані копії документів, що посвідчують особу учасника або його представника для встановлення повноважень, письмових заяв і клопотань, письмових доказів засвідчених електронним цифровим підписом за один робочий день до проведення судового засідання.
Також повідомлено, що відеоконференція буде проведена за допомогою додатку EASYCON, який може бути встановлений за веб-посиланням https://easycon.com.ua.

05.10.2020 року від ТзОВ "Спільне Українсько-Німецьке підприємство "Автострада" надійшли письмові пояснення, в яких просить апеляційну скаргу Приватного підприємства "Автомагістраль" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 12.08.2020 у справі № 906/907/20 - залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду залишити без змін.

Судове засідання у справі №906/906/20, призначене на 06.10.2020 р. на 10:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, не відбулося з технічних причин, у зв`язку з не виходом на зв`язок в системі EASYCON представника ТзОВ "Спільне Українсько-Німецьке підприємство "Автострада".
Відповідно до ч. 5 ст. 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

          Представники Приватного підприємства "Автомагістраль" та Служби автомобільних доріг у Житомирській області в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.
Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи,  колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, відповідності до вимог статті 269 ГПК України.

Колегія суддів розглянувши в судовому засіданні 06.10.2020 року матеріали оскарження ухвали господарського суду Житомирської області від 12.08.2020 р. у справі №906/906/20, оцінивши доводи апеляційної скарги, додаткові пояснення ТзОВ "Спільне Українсько-Німецьке підприємство "Автострада", перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга Приватного підприємства "Автомагістраль" на ухвалу господарського суду Житомирської області від 12.08.2020 р. у справі №906/906/20 не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи 13.02.2020 Службою автомобільних доріг у Житомирській області в електронній системі публічних закупівель "Prozorro" було оприлюднено оголошення про проведення закупівлі № UА-2020-02-13-002701-b, предмет закупівлі: ДСТУ Б Д.1.1-1:2013. Реконструкція автомобільної дороги загального користування державного значення М-21 Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський (через м. Вінницю) на ділянці км 35+483 - км 41+483, Житомирська область. 
Для участі у закупівлі було подано 4 тендерні пропозиції підприємств: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ростдорстрой", Відкритого акціонерного товариства "ДБТ №4 м. Брест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Автострада", Приватного підприємства "Автомагістраль". 
За результатами розгляду поданих тендерних пропозицій на відповідність технічним вимогам, визначеним у тендерній документації, та відповідність учасників кваліфікаційним критеріям, згідно з протоколом №83 від 10.04.2020 до участі в аукціоні було допущено наступних учасників: Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Автострада" та ПП "Автомагістраль". Пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю "Ростдорстрой" та Відкритого акціонерного товариства "ДБТ № 4 м. Брест" відхилено. 
Рішенням Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель №8734- р/пк-пз від 05.05.2020 відхилено пропозицію Приватного підприємства "Автомагістраль", а пропозицію Відкритого акціонерного товариства "ДБТ № 4 м. Брест" допущено до аукціону.
15.06.2020 року відбувся електронний аукціон, за результатами якого переможцем процедури закупівлі визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Автострада" з ціною пропозиції 162 499 000,00 грн. з ПДВ, у відповідності до протоколу № 1161 від 22.06.2020 року. 
07.07.2020 між Службою автомобільних доріг у Житомирській області та Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Автострада" було укладено Договір №62 на закупівлю робіт ДСТУ БД.1.1-1:2013. Реконструкція автомобільної дороги загального користування державного значення М-21 Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський (через м. Вінницю) на ділянці км 35+483 - км 41+483, Житомирська область (45233000-9. Будівництво, влаштування фундаменту та покриття шосе, доріг). 
Вважаючи, що його право порушено, Приватне підприємство "Автомагістраль" звернулося з позовною заявою до Господарського суду Житомирської області, в якій просив суд визнати недійсними результати процедури закупівлі №UA-2020-02-13-002701-b, проведеної Службою автомобільних доріг у Житомирській області, оформлені протоколом засідання тендерного комітету №161 від 22.06.2020, визнати недійсним договір №62 на закупівлю робіт ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013. Реконструкція автомобільної дороги загального користування державного значення М-21 Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський (через м. Вінницю) на ділянці км 35+483 - км 41+483, Житомирська область (45233000-9. Будівництво, влаштування фундаменту та покриття шосе, доріг) від 07.07.2020, укладений Службою автомобільних доріг у Житомирській області з ТОВ "Спільне українсько - німецьке підприємство "Автострада".
Ухвалою від 03.08.2020 суд  відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив судове засідання на 29.09.2020 об 11:30. При цьому встановив сторонам строки для подачі заяв по суті.      
10.08.2020 до суду від ПП "Автомагістраль" надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом  заборони Службі автомобільних доріг у Житомирській області та Товариству з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько-німецьке підприємство "Автострада" вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання договору №62  на закупівлю робіт ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013. Реконструкція автомобільної дороги загального користування державного значення М-21 Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський (через м. Вінницю) на ділянці км 35+483 - км 41+483, Житомирська область (45233000-9. Будівництво, влаштування фундаменту та покриття шосе, доріг) від 07.07.2020.
Заява мотивована тим, що предметом у справі є визнання недійсними процедури закупівлі №UA-2020-02-13-002701-b та договору №62, який є договором виконання робіт. За час розгляду справи, сторони договору можуть здійснити фактичне його виконання. Враховуючи, що позов має немайновий характер, судове рішення в разі його задоволення не матиме примусового виконання, а також правового сенсу, оскільки не призведе до реального поновлення порушених прав позивача. Водночас ПП "Автомагістраль" посилається на результати проведення моніторингу закупівлі, здійснені Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області. Як стверджує заявник, в разі задоволення позову  та визнання недійсними процедури публічної закупівлі №UA-2020-02-13-002701-b та договору №62 від 07.07.2020, без вжиття заходів забезпечення позову, будуть порушені     основні засади використання бюджетних коштів. Невжиття заходів забезпечення позову    може також призвести до зайвого витрачання бюджетних коштів, через завищення вартості робіт, що обумовлено  відсутністю    реальної конкуренції    на торгах.
Згідно з бази даних автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" справа №906/906/20 перебувала в провадженні судді Соловей Л.А., яка з 10.08.2020 по 04.09.2020 перебувала у відпустці.
Враховуючи вимоги ст. 140 ГПК України, пункти 2.3.47, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України в редакції від 15.09.2016, здійснено повторний автоматизований розподіл, за результатами якого заяву про забезпечення позову передано на розгляд судді Давидюку В.К. 

Розглянувши заяву ПП "Автомагістраль" про вжиття заходів забезпечення позову Господарський суд Житомирської області дійшов висновку, що в даному випадку заходи забезпечення позову є фактично тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, оскільки унеможливлюють надалі вчинення відповідних дій, пов`язаних з виконання договірних зобов`язань між сторонами, у разі задоволення заяви Приватного підприємства "Автомагістраль" про вжиття заходів забезпечення позову, суд практично погодиться з недійсністю договору №62 від 09.07.2020.
Таким чином Господарський суд Житомирської області дійшов висновку, що заявник не довів необхідності вжиття заходів забезпечення позову та співмірності заходів забезпечення із заявленими позовними вимогами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з ч.1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії (пункт 2).
Частиною 4 ст. 137 ГПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ч. 11 ст. 137 ГПК України).
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням обов`язку сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування відповідного заходу до забезпечення позову.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема:
- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;
- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;
- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;
- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
При вирішенні питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Підставою позовних вимог є порушення процедури закупівлі, яка визначена Законом України "Про публічні закупівлі" (в редакції, чинній до 19.04.2020).

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали господарського суду Житомирської області від 12.08.2020 р. у справі №906/906/20 Предметом спору у справі є процедура закупівлі та договір, укладений між замовником та переможцем торгів.
Однак, посилання заявника на потенційну можливість визнання договору недійсним, а також на те, що виконання його умов призведе до неправомірного використання бюджетних коштів, спрямованих на реконструкцію автомобільної дороги  без достатніх правових підстав, не є належним доказом для вжиття заходів забезпечення позову.
Колегія суддів вважає, що підстави для недійсності процедури закупівлі та договору потребують доказування, проте на даній стадії судового розгляду суд  не розглядає вимоги про недійсність процедури закупівлі та недійсність договору як безспірні. Доведеність позову або його безпідставність має досліджуватися  у процесі розгляду справи по суті.
Окрім того, виходячи з предмету позову у справі, в даному випадку заходи забезпечення позову є фактично тотожними (хоч заявник це і заперечує) задоволенню заявлених позовних вимог, оскільки унеможливлюють надалі вчинення відповідних дій, пов`язаних з виконання договірних зобов`язань між сторонами. 
Аналогічна правова позиція наведена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.10.2018 у справі №920/407/18 та від 12.06.2019 у справі №910/773/19.
У разі задоволення заяви Приватного підприємства "Автомагістраль" про вжиття  заходів забезпечення позову, суд апеляційної інстанції практично погодиться з недійсністю договору № 62 від 07.07.2020 року.
Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції законно та обґрунтовано відмовлено Приватному підприємству "Автомагістраль" у задоволенні заяви про забезпечення позову, у зв`язку з тим, що заявник не довів правомірності та законності вжиття заходів забезпечення позову а також їх співмірності у контексті заявлених позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції при постановлені ухвали та не можуть бути підставою для їх скасування або зміни.
За таких обставин апеляційну скаргу Приватного підприємства "Автомагістраль"  слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Житомирської області від 12 серпня 2020 року у справі № 906/906/20  - без змін.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.
Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції в зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вище викладене в сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала господарського суду Житомирської області від 12.08.2020 р. у справі №906/906/20 прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права та з врахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд     
                          
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Автомагістраль" на ухвалу господарського суду Житомирської області від 12.08.2020 р. у справі №906/906/20 залишити без задоволення.
2. Ухвалу господарського суду Житомирської області від 12.08.2020 р. у справі №906/906/20 залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
4. Матеріали оскарження ухвали господарського суду Житомирської області від 12.08.2020 р. у справі №906/906/20 повернути до господарського суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "12" жовтня 2020 р.

Головуючий  суддя                                                                      Демидюк О.О. 

Суддя                                                                                              Тимошенко О.М.  

Суддя                                                                                              Юрчук М.І.