ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1675/20	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/3847/14-ц Категорія: на ухвалу 	Скляренко В. М. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       29 жовтня 2020 року м. Черкаси 
Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

	Новікова О.М.,	
  	Храпка В.Д., Вініченка Б.Б. 	
за участю секретаря	Любченко Т.М.	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства (АТ) "Перший Український Міжнародний Банк" на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 серпня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом АТ «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, –

в с т а н о в и в :

У липні 2020 року АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулось до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа.
Заяву обгрунтовано тим, що заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.06.2014 року задоволено позовні вимоги банку та стягнуто із ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 307 816,29 грн та 243,60 грн судового збору, а всього 308 059,89 грн. 
На виконання вказаного рішенням Придніпровським районним судом м. Черкаси 26 серпня 2014 року був виданий виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку “Перший український міжнародний банк” кредитного боргу в сумі 307 816 грн. 29 коп. та судових витрат в сумі 243 грн. 60 коп., а всього 308 059,89 грн.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 вересня 2015 року виправлені арифметичні помилки в рішенні суду та виконавчому листі Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 червня 2014 року. Вказано в резолютивній частині рішення та у виконавчому листі суму заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача у розмірі 310 894, 45 грн.
Зазначений виконавчий лист було пред`явлено до примусового виконання в ЦВ ДВС Черкаського МУЮ та 29 жовтня 2014 року Центральним ВДВС Черкаського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження ВП № 45222239.
18 листопада 2014 року Центральним відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 45222239, виконавчий документ направлений до Соснівського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції.
02 грудня 2014 року Соснівським відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 45655562.
У зв`язку з відсутністю у банка будь якої інформації, щодо проведених виконавчих дій та винесених постанов відносно примусового виконання вищевказаного виконавчого документу, АТ «ПУМБ» здійснив перевірку Автоматизованої системи виконавчого провадження даних по ВП № 45655562, на підставі чого встановив, що державним виконавцем ще 20 листопада 2018 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.
Заявник вказав, що станом на 12 липня 2019 року на адресу стягувача АТ «ПУМБ» виконавчий документ не надходив. У зв`язку з чим, 12 липня 2019 року АТ «ПУМБ» надіслав до Соснівського відділу ДВС м. Черкаси Головного ТУ у Черкаській області, який є правонаступником Соснівського відділу ДВС Черкаського МУЮ, заяву про повернення виконавчого документа стягувачу, в якій просив надіслати стягувачу виконавчий лист № 711/3847/14, виданий 26 серпня 2014 року Придніпровським районним судом м. Черкаси. разом з постановою про повернення виконавчого документа стягувачу за виконавчим провадженням № 45655562, або надати підтверджуючі докази отримання АТ «Перший Український Міжнародний банк» зазначених документів. Але до теперішнього часу відповідь від Соснівського відділу ДВС м. Черкаси Головного ТУ у Черкаськой області стягувачем не отримано.
Крім того, заявник зазначив, що 12 червня 2020 року АТ «ПУМБ» провів перевірку книг вхідної кореспонденції відділу документаційного забезпечення АТ «ПУМБ», та встановив, що за період з 20 листопада 2018 року по 12 червня 2020 року на адресу АТ «Перший Український Міжнародний Банк» від Соснівського відділу ДВС м.Черкаси Головного ТУ у Черкаській області, зазначений виконавчий лист поштою не надходив, та складено відповідний акт про неотримання виконавчого документу.
Посилаючись на вказані обставини, банк просив видати дублікат виконавчого документу № 711/3847/14-ц, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 307 816 грн. 29 коп. та 243 грн. 60 коп. судового збору, а всього 308 059 грн. 89 коп. (без врахування виправленої описки)!!!!!
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 серпня 2020 року заяву банку залишено без задоволення.
Ухвалу мотивовано тим, що заявником недоведено належними та допустимими доказами факту втрати виконавчого листа.
АТ «Перший Український Міжнародний банк», не погоджуючись з вказаною ухвалою, оскаржило її в апеляційному порядку.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того (з посиланням на постанову ВС від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10 та постанову ВС від 26 грудня 2018 року у справі № 334/5342/16ц), що при вирішеннгі питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, тобто коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Крім того, скаржник зазначає, що судом не встановлено факту повернення виконавчого документу стягувачу та дати такого повернення, як і не встановлено направлення вказаного виконавчого документу рекомендованим повідомленням про вручення (як того вимагає закон).
Апелянт вказує, що єдиною інформацією щодо стану виконавчого провадження № 45655562, відкритого за виконавчим документом, у видачі дублікату якого було відмовлено заявнику, є лише копія постаанови про закінчення виконавчого провадження від 20 листопада 2018 року за ВП № 45655562, роздрукована з автоматизованої системи виконавчого провадження.
Наголошує, що жодними об`єктивними доказами довести факт неотримання будь-яких документів неможливо, а тому районний суд ставить заявника у завідомо невигідне становище, вимагаючи довести так званий «негативний факт».
Також звертає увагу суду заявник на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які доводять факт отримання заявником поверненого ДВС виконавчого листа, отже висновок суду про «відсутність доказів беззаперечної втрати виконавчого листа» грунтується на припущеннях і не може бути підставою для прийняття рішення у справі.
Вважаючи ухвалу незаконною та необгрунтованою, апелянт просить її скасувати, ухвалити нове рішення про задовлення заяви банку про видачу дубліката виконавчого листа.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до п. 17.4 Розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.
Дублікат – це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
Під час апеляційного перегляду колегією суддів встановлено, що заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 червня 2014 стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ “Перший український міжнародний банк” заборгованість за кредитним договором в сумі 307 816,29 грн та 243,60 грн судового збору, а всього 308 059,89 грн.
На виконання вказаного рішенням Придніпровським районним судом м. Черкаси 26.08.2014 року був виданий виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку “Перший український міжнародний банк” кредитного боргу в сумі 307816 грн. 29 коп. та судових витрат в сумі 243 грн. 60 коп., а всього 308 059,89 грн.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 вересня 2015 року виправлені арифметичні помилки в рішенні суду та виконавчому листі Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 червня 2014 року. Вказано в резолютивній частині рішення та у виконавчому листі суму заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача у розмірі 310 894, 45 грн.
29 жовтня 2014 року старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції було винесено постанову відкриття виконавчого провадження № 45222239. (а.с. 29, т.2)
18 листопада 2014 року Центральним відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 45222239, виконавчий документ направлено до Соснівського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції. (а.с. 30, т.2)
02 грудня 2014 року Соснівським відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 45655562. (а.с. 31, т.2)
20 листопада 2018 року Соснівським відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №45655562. (а.с. 32, т.2)
Згідно зі зімістом вказаної постанови, виконавче провадження закінчено на підставі п. 15 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки). Копія постанови направлена сторонам та органу, що видав виконавчий лист.
Відповідно до змісту вищевказаної статті Закону, у випадках, передбачених пунктами 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.
На виконання вказаних норм закону, Соснівським відділом ДВС м. Черкаси виконавчий лист було направлено до районного суду разом із постановою про закінчення виконавчого провадження від 20 листопада 2018 року того ж дня за Вих.№ 48029. (а.с. 262, т.1).
Таким чином, оригінал виконавчого листа у справі № 711/3847/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 307 816, 29 грн. та 243, 60 грн. судового збору, а всього 308 059, 89 грн. приєднаний до матеріалів справи. (а.с. 263, т.1).
За таких обставин, посилання заявника як на підставу для видачі дубліката виконавчого листа на його втрату колегія суддів вважає безпідставними та відхиляє.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу заявника на наступне.
Заяву про видачу дубліката виконавчого листа може бути подано до суду тільки до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, встановленого пунктом 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, чинній на момент видачі виконавчого листа.
Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» від 4 листопада 2010 року №2677- VІ встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим законом, підлягають пред`явленню до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.
Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Таким чином, підставою для відмови у видачі дублікату виконавчого листа є також закінчення строку, встановленого для пред`явлення його до виконання і незаявлення вимоги про поновлення цього строку.
Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції від 20 липня 2014 року, чинній на момент набрання законної сили рішенням суду, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становив один рік.
Згідно із частиною другою п. 1 ст. 22 Закону строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.
Отже, за загальним правилом, виконавчий документ, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.
05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 № 1404-VIII, а Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року втратив чинність.
Відповідно пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1404-VIII «Про виконавче провадження»: строк пред`явлення виконавчих документів до виконання, виданих до 05 жовтня 2016 р. збільшено і відтепер становить три роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 вказаного Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02 червня 2016 виконавчі документи пред`являються до примусового виконання протягом трьох років.
Відповідно до статті 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Проте, положення статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02 червня 2016 року, якою збільшено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, не застосовуються на повторне пред`явлення стягувачем виконавчих листів для виконання.
Положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» в частині строків пред`явлення виконавчих документів до виконання, визначених у ч. 1 ст. 12 цього Закону, в аспекті положень пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, розповсюджуються виключно на виконавчі документи пред`явлені виконавцеві вперше.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2019 року по справі № 409/4751/12.
В даному випадку, виконавчий документ вже пред`являвся стягувачем до виконання 24 жовтня 2014 року (а.с.29, т. 2), 27 листопада 2014 року (а.с. 31, т.2) до набрання чинності новим Законом України "Про виконавче провадження", яким збільшено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, тому положення п. 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 1404-VIII від 02 червня 2016 року на дані правовідносини не розповсюджується.
Таким чином, звернення 24 липня 2020 року стягувача із заявою про видачу дубліката виконавчого документа, відбулося поза межами строку, встановленого п. 2 ч. 1 ст. 22 Закон України "Про виконавче провадження" в редакції від 21 квітня 1999 року (1 рік), при цьому питання про поновлення строку не ставив.
Тобто, дублікат виконавчого листа видається після вирішення питання щодо поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Саме такий висновок зазначений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № № 2-836/11.
Стягувач у данії справі, звертаючись із заявою про видачу дубліката виконавчого документу до виконання поза межами строку, питання про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання не ставив.
За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Підстав для задоволення апеляційної скарги не встановлено.
Керуючись ст.ст. 35, 258, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, - 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника АТ "Перший Український Міжнародний Банк" залишити без задоволення.
Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 серпня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 30 жовтня 2020 року.

Судді