УХВАЛА

25 листопада 2020 року  
Київ
справа №811/952/15
адміністративне провадження №К/9901/29436/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Данилевич Н.А., Шевцової Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, Прокуратури Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Служба безпеки України про визнання незаконними дій, скасування рішень, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку і моральної шкоди, -
установив:
У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Генеральної прокуратури України, прокуратури Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Служба безпеки України, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:
- визнати незаконними дії прокуратури Черкаської області щодо: надання необ`єктивної оцінки роботи прокурора Черкаського району ОСОБА_1 за результатами перевірки (доповідна записка від 29.04.2014 року), що викладено в пунктах 1, 2 рішення колегії прокуратури Черкаської області від 22.05.2014 року; направлення 13.08.2014 року необ`єктивної інформації Генеральному прокурору щодо оцінки роботи підпорядкованого йому прокурора району ОСОБА_1 та висновків про необхідність застосування заходів дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення без урахування результатів попередньої роботи; направлення подання на звільнення від 13.08.2014 року з дискримінаційних підстав;
- визнати незаконним та скасувати наказ Генерального прокурора України від 30.08.2014 року № 7дк;
-    поновити ОСОБА_1 на роботі та зобов`язати відповідачів призначити його на посаду, рівнозначну посаді прокурора Черкаського району, яку він займав до звільнення;
- стягнути з прокуратури Черкаської області на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу з 30.08.2014 року по 01.01.2017 року, виходячи із розміру відкоригованої заробітної плати ОСОБА_1 за розрахунковий період з вересня 2014 року до 01.01.2017 року; стягнути за час вимушеного прогулу з 01.01.2017 року по день поновлення на роботі заробітну плату у розмірі середньо місячної заробітної плати прокурора місцевої прокуратури за посадою, аналогічною посаді ОСОБА_1 ;
- стягнути з відповідачів 10   000,00 грн на відшкодування моральної шкоди в рівних частках: 5000,00 грн з прокуратури Черкаської області та 5000,00 грн з Генеральної прокуратури України.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від    29 травня 2018 року, позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Генерального прокурора України від 30.08.2014 року № 7дк «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»; зобов`язано Генеральну прокуратуру України та прокуратуру Черкаської області розглянути питання, у відповідності до норм чинного на час прийняття рішення законодавства, про призначення ОСОБА_1 на посаду в органах прокуратури, рівнозначну посаді прокурора Черкаського району, яку він займав до звільнення; стягнуто з прокуратури Черкаської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 271 297, 95 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 07 липня 2020 року рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018  року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2018 року в частині мотивів часткового задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Генерального прокурора України № 7дк від 30.08.2014 року, поновлення ОСОБА_1 на роботі та зобов`язання Генерального прокурора України та прокуратури Черкаської області призначити його на посаду, рівнозначну посаді прокурора Черкаського району, яку він займав до звільнення, змінено, та викладено в новій редакції цієї постанови.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року, залишене без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2018 року, - змінено, викладено абзац 3 резолютивної частини в такій редакції: «Поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Черкаського району Черкаської області з 01 вересня 2014 року».
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2018 року скасувано в частині    стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, справу в цій частині позовних вимог направлено на новий розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року, позов ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, Прокуратури Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Служба безпеки України про визнання незаконними дій, скасування рішень, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку і моральної шкоди залишено без розгляду в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивачем подано касаційну скаргу, в якій останній просить скасувати ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року та направити справу до Черкаського окружного адміністративного суду для розгляду по суті вимог.
Перевіривши матеріали касаційної скарги суд зазначає наступне.
Скарга відповідає вимогам      статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Частиною 1      ст. 334 КАС України      передбачено, що за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини 2 статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у   пунктах 3,   4,   12,   13,   17,   20   частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Разом з тим, пунктом 12 частини 1 статті 294 КАС України передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо залишення позову без розгляду.
Відповідно до частини третьої   статті 334 КАС України   в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Згідно з частиною 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у   частинах другій і третій   цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Підставою для відкриття касаційного провадження у справі №811/952/15 щодо оскарження ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду після її перегляду в апеляційному порядку, зазначеної у частині другій   статті 328 КАС України, є посилання скаржника у касаційній скарзі на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права: частина 5 статті 124, частина 5 статті 205, пункт 4 частини 1 статті 240 КАС України.
Крім того, скаржник посилається на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі №826/10538/17, щодо вирішення питання  про залишення позову без розгляду з підстав, передбачених частиною 5 статті 205, пункту 4 частини 1 статті 240 КАС України.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження, визначених статтею 328 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи є достатньо обґрунтованими та потребують перевірки.
Отже, касаційна скарга за формою і змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями   328-330,   334,   335,   338 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року.
Витребувати з Черкаського окружного адміністративного суду справу №811/952/15.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                      В.Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                          Н.А. Данилевич

                                                                                                                   Н.В. Шевцова