ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8003/20 Справа № 215/2330/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Квятковський Я. А. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року                                                                м.Кривий Ріг
справа № 215/2330/19
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді: Барильської А.П.,
суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,
секретар судового засідання: Голуб О.О.
сторони:
скаржник:  ОСОБА_1 
заінтересована особа: державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчук Костянтин Петрович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційними скаргами Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Киві та Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2020 року, яке постановлена суддею Квятковським Я.А. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст ухвали складено 15 липня 2020 року, - 

ВСТАНОВИВ:

В липні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на дії та рішення старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича, боржник – Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві.    
В обґрунтування скарги зазначено, що рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 19.08.2019 року задоволено її позов до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві у справі № 215/2330/19 та визнано протиправним та скасовано наказ № 498-к від 29.03.2019 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві про звільнення ОСОБА_1 та поновлено її на посаді начальника відділу медичних та соціальних послуг з 29.03.2019 року, а також стягнуто 84422,70 грн. в рахунок відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17.12.2019 року рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу залишено без змін.
На підставі виконавчого листа від 19.08.2019 року, виданого Тернівським районним судом міста Кривого Рогу, старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчуком К.П. 11.01.2020 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60953339. Постанову про відкриття виконавчого провадження № 60953339 отримано боржником нарочно 22.01.2020 року. 
Боржником було видано наказ № 1675к від 28.12.2019 року на виконання рішення суду, однак резолютивна частина наказу про поновлення на роботі не відповідає змісту виконавчого документу та рішення суду. Так, згідно наказу № 1675к стягувача поновлено на роботі на виведеній поза штат посаді, при наявності в штатному розписі боржника посади з аналогічною назвою та фунціоналом, на яку після її звільнення було призначено іншу особу. 
24.01.2020 року ОСОБА_1 звернулась до старшого державного виконавця з клопотаннями щодо невиконанням боржником рішення суду та застосування до останнього санкцій, однак безрезультатно, натомість старший державний виконавець Савчук К.П. своїми вимогами від 31.01.2020 року та від 14.04.2020 року зобов`язав стягувача надати протягом п`яти днів боржнику трудової книжки для внесення запису про поновлення на неіснуючій у штатному розписі боржника посаді. 
Не погоджуючись з такими діями державного виконавця Ранкевич О.В. подавала скарги на адресу начальника відділу, до Центрального міжрегіонального управління та до Міністерства юстиції України.
У подальшому, незважаючи на перебування на розгляді Міністерства юстиції скарги ОСОБА_1 , старшим державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 11.06.2020 року, яку ОСОБА_1 отримала 17.06.2020 року. 
Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що старший державний виконавець не виконав рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.08.2019 року про поновлення її на посаді начальника відділу медичних та соціальних послуг Управління, у зв`язку із чим, на підставі викладеного вище просила суд визнати неправомірними вимоги старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Савчук Костянтина Петровича від 31.01.2020 року та 14.04.2020 року та визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича від 11.06.2020 року про повернення виконавчого документу стягувачу, винесену у виконавчому провадженні № 60953339.
Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2020 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Визнано неправомірними вимоги старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича від 31.01.2020 року № 6095339/26 та 14.04.2020 року № 60953339/26.
Визнано незаконною та скасовано постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича від 11.06.2020 року про повернення виконавчого документу стягувачу, винесену у виконавчому провадженні № 60953339.
В апеляційній скарзі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Киві ставить питання про скасування ухвали суду і ухвалення нового судового рішення по справі про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 з тих підстав, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неправомірність дій державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), оскільки рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 19.08.2019 року ОСОБА_1 була поновлена на посаді начальника відділу медичних та соціальних послуг, тобто на посаді, яка перебувала у штаті, який діяв до 01.04.2019 року, саме тому, відповідно до п.3 Наказу № 1675 к від 28.12.2019 року про поновлення ОСОБА_1 на роботі було вказано, що ця посада на момент поновлення є позаштатно. 
Зауважує на тому, що наявність схожої посади начальника відділу медичних та соціальних послуг за назвою, яка наявна в штатному розписі, не є тотожною із посадою, з якої була звільнена  ОСОБА_1 , вказані посади різні за змістом та структурою.
Крім того, після винесення Наказу № 1675 к від 28.12.2019 року про поновлення ОСОБА_1 на роботі, ОСОБА_1 мала прибути на роботу, надати трудову книжку для внесення в неї відповідного напису і в подальшому мали вирішуватись питання в межах діючого трудового законодавства стосовно її посади та роботи за новим штатом.
В апеляційній скарзі Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ставить питання про скасування ухвали суду і ухвалення нового судового рішення по справі про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 з тих підстав, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неправомірність дій державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), оскільки розглянув скаргу ОСОБА_1 без належного повідомлення про розгляд справи та можливості присутності представника Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судовому засіданні, не надавши права стороні по справі надати свої пояснення та заперечення по суті спору. 
Зауважує на тому, що рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 19.08.2019 року про поновлення ОСОБА_1 на роботі було виконано боржником та видано відповідний наказ № 1675 к від 28.12.2019 року про поновлення ОСОБА_1 на роботі, при цьому скаржник не з`явилась до боржника та не надала трудову книжку для внесення відповідного запису. 
Крім того апелянт зауважує на тому, що скарга ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними вимоги старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича від 31.01.2020 року № 6095339/26 та 14.04.2020 року № 60953339/26 подана скаржником з порушенням десятиденного строку, який встановлений на таке оскарження. 
У відзивах на апеляційні скарги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Киві та Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ранкевич О.В. просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, апеляційні скарги залишити без задоволення. 
У відзиві на апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Киві представник скаржника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення. 
Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася та про причини своєї неявки суд не повідомили, що, у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційних скарг та відзивів на апеляційні скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 02 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на дії та рішення старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича, боржник – Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві, в якій просила суд визнати неправомірними вимоги старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Савчука Костянтина Петровича від 31.01.2020 року та 14.04.2020 року та визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича від 11.06.2020 року про повернення виконавчого документу стягувачу, винесену у виконавчому провадженні № 60953339.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 .
Колегія суддів вважає, що до такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне.
Так, згідно зі статтею 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, і відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим судом.
Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Статтею 450 ЦПК України визначено порядок розгляду скарги, відповідно до якого скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.
Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
При цьому, відповідно до ч.1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.
Частиною 2 статті 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
За умовами частини 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно частини 1 статті 43 ЦПК України, учасники справи мають право брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, брати участь у дослідженні доказів, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
За змістом ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона може брати участь у судовому процесі особисто (само представництво) та (або) через представника.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.  Частинами 3-4 статті 128 ЦПК України передбачено, що судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.
Однак, матеріали справи не містять відомостей щодо повідомлення заінтересованої особи - державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича про дату, час і місце судового засідання, що є порушенням норм процесуального права.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим наявні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
При цьому колегією суддів не надається оцінка доводам, які викладені в апеляційній скарзі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Киві про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неправомірність дій державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), оскільки рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 19.08.2019 року ОСОБА_1  була поновлена на посаді начальника відділу медичних та соціальних послуг, тобто на посаді, яка перебувала у штаті, який діяв до 01.04.2019 року, саме тому, відповідно до п.3 Наказу № 1675 к від 28.12.2019 року про поновлення ОСОБА_1  на роботі було вказано, що ця посада на момент поновлення є позаштатно, про те, що наявність схожої посади начальника відділу медичних та соціальних послуг за назвою, яка наявна в штатному розписі, не є тотожною із посадою, з якої була звільнена  ОСОБА_1 , вказані посади різні за змістом та структурою, про те, що після винесення Наказу № 1675 к від 28.12.2019 року про поновлення ОСОБА_1  на роботі,  ОСОБА_1  мала прибути на роботу, надати трудову книжку для внесення в неї відповідного напису і в подальшому мали вирішуватись питання в межах діючого трудового законодавства стосовно її посади та роботи за новим штатом та доводам, які викладені в апеляційній скарзі Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про те, що рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 19.08.2019 року про поновлення ОСОБА_1  на роботі було виконано боржником та видано відповідний наказ № 1675 к від 28.12.2019 року про поновлення ОСОБА_1  на роботі, при цьому скаржник не з`явилась до боржника та не надала трудову книжку для внесення відповідного запису та про те, що скарга  ОСОБА_1  в частині визнання неправомірними вимоги старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича від 31.01.2020 року № 6095339/26 та 14.04.2020 року № 60953339/26 подана скаржником з порушенням десятиденного строку, який встановлений на таке оскарження, оскільки в даному випадку ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, та вказані доводи апеляційних скарг можуть бути предметом розгляду в суді першої інстанції при новому розгляді скарги.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Киві та Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити частково. 
Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2020 року скасувати.
Справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича, боржник – Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві, направити для продовження розгляду до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови вкладено 11 листопада 2020 року.

Головуючий:

Судді: