П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/1148/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Кушнір Віталіна Олександрівна  
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
24 грудня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Залімського І. Г.  Сушка О.О. , 

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. 5 серпня 2020 року до Чернівецького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просила :    

1.1. скасувати рішення відповідача про відмову у призначенні їй пенсії за віком, яке викладено у наступних листах, а саме:

- в електронному листі №818-744/М-02/8-2400/20 від 19.05.2020 сервісного центру Вижницького  відділу обслуговування  громадян  Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області;

- в листі №2400-0202-8/13408 від 12.05.2020, яким повідомлено про прийняте 07.05.2020 рішення про відмову у призначенні пенсії;

- в листі №2400-0202-8/15864 від 04.06.2020 сервісного центру Вижницького відділу обслуговування громадян Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про відмову у призначенні пенсії;

- в листі №2400-0202-8/16747 від 16.06.2020 сервісного центру Вижницького відділу обслуговування громадян Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про відмову у призначенні пенсії;

- в електронному листі 1178-1054/М-02/8-2400/20 від 30.06.2020 сервісного центру    Вижницького відділу  обслуговування  громадян  Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про відмову у призначенні пенсії;

1.2. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу для визначення права на пенсію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоди роботи:

-  з 29.07.2003 по 01.04.2005 по Державному підприємству "Екосир" період роботи 1 рік 8 місяців 3 дні;

- повні роки роботи на посаді "доярки" та "телятниці" до пільгового стажу із врахуванням додаткового року спеціального стажу за 1977, 1978, 1979, 1981,1982, 1983 роки роботи у колгоспі імені Юрія Федьковича;

- зарахувати до страхового стажу за період 1996-1997 років 1 рік догляду за хворою мамою,1923 р.н., згідно протоколу №9 від 18.07.1996 як поважну причину;

1.3. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 20.05.2020.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що у неї 10.05.2020 р. виникло право на призначення пенсії за віком на підставі статті 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, оскільки, згідно названої норми, до досягнення загального пенсійного віку, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними 59 років 6 місяців - які народилися з 01.10.1960 по 31.03.1961. Вказує, що через електронний кабінет зверталась до відповідача із заявами про призначення їй пенсії за віком із додаванням скан-копій необхідних документів, які підтверджують наявність трудового стажу для отримання пенсійних виплат. Однак, вказує, що орган Пенсійного фонду у листах-відповідях неодноразово відмовляв їй у призначенні пенсії за віком, при цьому, відповідачем у листах різний страховий стаж (23 роки 7 місяців 3 дні; 24 роки 4 місяців 24 дні; 25 років 2 місяці 5 днів) обраховувався за один і той самий період без надання позивачем додаткових документів.

3. Позивач вважає, що з наявного у неї 32-х річного страхового стажу їй протиправно не зараховано навіть 27 років необхідних для отримання пенсійних виплат. У зв`язку із значеним, на думку позивача, рішення пенсійного органу про відмову у призначенні їй пенсії за віком є протиправними і порушують її права.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

4. 28 вересня 2020 року рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду позовні вимоги задоволено частково.

5. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком в частині не зарахування до її страхового стажу: з 29.07.2003 по 01.04.2005 по Державному підприємству "Екосир" період роботи 1 рік 8 місяців 3 дні; з 1996 по 1997 - 1 рік догляду за хворою мамою, згідно протоколу №9 від 18.07.1996, яке викладено у наступних листах, а саме: в листі №2400-0202-8/16747 від 16.06.2020 сервісного центру Вижницького відділу обслуговування громадян Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про відмову в призначенні пенсії; в електронному листі 1178-1054/М-02/8-2400/20 від 30.06.2020 Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про відмову у призначенні пенсії.

6. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу для визначення права на пенсію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоди роботи:

-  з 29.07.2003 р. по 01.04.2005 р. по Державному підприємству "Екосир" період роботи 1 рік 8 місяців 3 дні;

- за період з 1996 р. по 1997 р. - 1 рік догляду за хворою мамою, 1923 р.н., згідно протоколу №9 від 18.07.1996.

7. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.05.2020р. про призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 10.05.2020 р.

8. Стягнуто  за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 сплачений позивачем судовий збір в сумі 420,40грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

9. Апелянт ГУ ПФУ в Чернівецькій області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

10. Апелянт зазначив, що страховий стаж за поданими позивачем документами відповідно до ст.24 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” складає: 24 роки 4 місяці 24 дні. Разом з тим, страховий стаж для визначення права на пенсію за віком за наявними документами становить 25 років 2 місяці 5 днів. Зазначає, що згідно довідки Вижницької державної податкової інспекції від 03.06.2020 №2962/10/24- 13-50-08 позивач здійснювала підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування в IV кварталі 2008 року, у ІІ-ІV кварталах 2009 та 2010 років. Також, відповідач вказує, що при обчисленні страхового стажу враховано, що у відповідності до статті 56 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 № 1788-ХІІ при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю (шляхом ділення на 25.4). В такому порядку враховано час роботи позивача в колгоспі у 1980 та 1994 роках. У 1984 році позивач перебувала у декретній відпустці, тому цей рік зараховано як час догляду за дитиною до 3 років на підставі наданого свідоцтва про народження дитини.

11. Апелянт також зазначив, що згідно записів трудової книжки колгоспника у 1996 - 1997 роках позивач не працювала, оскільки здійснювала догляд за хворою матір`ю. При цьому вказує, що позивачем не надані протоколи засідання правління колгоспу ім.Ю.Федьковича щодо зарахування зазначених років як таких, що не вироблені з поважної причини. У зв`язку з цим 1996 та 1997 роки на даний час не враховані до стажу для призначення пенсії. Таким чином, вважає, що розглядаючи заяви позивача, діяв у відповідності до чинного законодавства.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

12. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) по досягненні 59-річного віку ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулась через особистий електронний кабінет із заявою до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком за нормами ст.26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) за наявності стажу не менше 27 років.

13. Листом від 19.05.2020р. орган Пенсійного фонду повідомив позивачу, що їй відмовлено у призначенні пенсії. У листі зазначено, що згідно з наданими документами, її страховий стаж становить 11 років 19 днів. Зазначено, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи в колгоспі ім.Ю.Федьковича (з 27.02.1997 - кооператив “Черемош”) за 1977-1999 роки. Крім того вказано, що для забезпечення правильності врахування до її страхового стажу періоду навчання в Кам`янець-Подільському сільськогосподарському інституті у 1989-1994 роках підготовлено запит щодо уточнення форми навчання, враховуючи факт роботи в колгоспі в ці роки (так як до стажу зараховується лише навчання за денною формою). У листі-відповіді зазначено, що у разі надходження додаткових документів не пізніше 3 місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання, рішення за заявою від 02.05.2020р. може бути переглянуто (а.с.27-30).

14. 27.05.2020р. позивач повторно звернулася до апелянта в особистому електронному кабінеті із заявою про призначення пенсії, у відповідь на яку сервісний центр Вижницького відділу обслуговування громадян Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області листом №2400-0202-8/15864 від 04.06.2020р. повідомив їй про відмову у призначенні пенсії за віком. Також, у вказаному листі позивачу повідомлено, що її страховий стаж становить 23 роки 7 місяців 3 дні (а.с.21-22, 70 на звороті).

15. 08.06.2020 р. позивач у черговий раз в особистому електронному кабінеті звернулась до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення їй пенсії за віком (а.с.69 на звороті).

16. Листом №2400-0202-8/16747 від 16.06.2020 р. сервісний центр Вижницького відділу обслуговування громадян Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області повідомив ОСОБА_1 про відмову у призначенні пенсії за віком, а також те, що її страховий стаж становить 24 роки 4 місяців 24 дні (а.с.23-24).

17. Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області, розглянувши звернення ОСОБА_1 на вебпортал Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення, електронним листом 1178-1054/М-02/8-2400/20 від 30.06.2020р., повідомило останній наступне. Так, у листі вказано, що перевіркою електронної пенсійної справи встановлено, що позивач 08.06.2020р. вкотре звернулась через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», завантаживши до неї скановані копії необхідних документів. За результатами розгляду заяви від 08.06.2020р. та наданих до неї документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області 12.06.2020р. прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, що дає право на пенсію за віком (27 років). Також, позивачу повідомлено, що при надходженні додаткових документів у визначений 3-місячний строк право на пенсію переглядається (а.с.31-33).

18. Крім того, пенсійний орган у листі 1178-1054/М-02/8-2400/20 від 30.06.2020р. поінформував заявницю, що її страховий стаж для визначення права на пенсію за віком за наявними документами становить 25 років 2 місяці 5 днів. При цьому, у листі також роз`яснив яким чином розраховано страховий стаж ОСОБА_1 . Так, останній повідомлено, що при розрахунку її страхового стажу застосовано норми пункту 3-1 Прикінцевих положень Закону, згідно з якими до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 Закону зараховуються періоди ведення підприємницької і діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку, з липня 2000 року по 31 грудня 2017 включно (за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску)). Так, згідно довідки Вижницької державної податкової інспекції від 03.06.2020 №2962/10/24-13-50-08 ОСОБА_1 здійснювала підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування в IV кварталі 2008 року, у ІІ-ІV кварталах 2009 та 2010 років. Крім цього, при обчисленні страхового стажу враховано, що у відповідності до статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю (шляхом ділення на 25,4). В такому порядку враховано час її роботи в колгоспі у 1980 та 1994 роках. У 1984 році ОСОБА_1 перебувала у декретній відпустці, тому цей рік зараховано як час догляду за дитиною до 3 років на підставі наданого свідоцтва про народження дитини. Пенсійний орган у листі звернув увагу на те, що згідно записів трудової книжки колгоспника у 1996-1997 роках позивач не працювала, оскільки здійснювала догляд за хворою матір`ю. Наразі нею не надані протоколи засідання правління колгоспу ім.Ю.Федьковича щодо зарахування зазначених років області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.05.2020р. про призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 10.05.2020 р.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

19. Позивач зазначила, що у неї 10.05.2020 р. виникло право на призначення пенсії за віком на підставі статті 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, оскільки, згідно названої норми, до досягнення загального пенсійного віку, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними 59 років 6 місяців - які народилися з 01.10.1960 по 31.03.1961. Вказує, що через електронний кабінет зверталась до відповідача із заявами про призначення їй пенсії за віком із додаванням скан-копій необхідних документів, які підтверджують наявність трудового стажу для отримання пенсійних виплат. Однак, вказує, що орган Пенсійного фонду у листах-відповідях неодноразово відмовляв їй у призначенні пенсії за віком, при цьому, відповідачем у листах різний страховий стаж (23 роки 7 місяців 3 дні; 24 роки 4 місяців 24 дні; 25 років 2 місяці 5 днів) обраховувався за один і той самий період без надання позивачем додаткових документів. 

20. Апелянт вказав, що згідно записів трудової книжки колгоспника у 1996 - 1997 роках позивач не працювала, оскільки здійснювала догляд за хворою матір`ю. При цьому вказує, що позивачем не надані протоколи засідання правління колгоспу ім.Ю.Федьковича щодо зарахування зазначених років як таких, що не вироблені з поважної причини. У зв`язку з цим 1996 та 1997 роки на даний час не враховані до стажу для призначення пенсії. Таким чином, вважає, що розглядаючи заяви позивача, діяв у відповідності до чинного законодавства.   

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ          

21.  Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

22. Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-V «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-V).

23. Закон №1788-ХІІ був ведений в дію з 01 січня 1992 року в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01 квітня 1992 року - в повному обсязі.

24. 01 січня 2004 року набув чинності Закон №1058-V.

25. У відповідності до абзаців 1 та 2 ч.1 ст.26 Закону №1058-V особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

26. За змістом абз.3 ч.1 ст.26 Закону №1058-V до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ           

27 . Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.                               

28. Позивач, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , набувши необхідного віку (59 років 6 місяців) 02.05.2020р. звернулась до органу Пенсійного фонду із заявою, у якій просила призначити їй пенсію за віком на підставі ст.26 Закону №1058-V. При цьому, вважаючи, що має необхідний в даному випадку страховий стаж, який становить 27 років.

29. Відповідно до частини 2 статі 24 Закону №1058-V страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

30. Система персоніфікованого обліку була введена в дію 01 січня 2004 року на виконання Указу Президента України від 04 травня 1998 року № 401 «Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування» згідно постанов Кабінету Міністрів України від 12 грудня 2002 року №1854 та від 12 березня 2003 року №303.

31. При обчисленні страхового стажу позивача, до складу якого входять періоди роботи до впровадження системи персоніфікованого обліку, відповідач мав керуватися документами та порядком, визначеним законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-V, а саме трудовою книжкою та положеннями Закону №1788-ХІІ.

32. Згідно статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

33. З матеріалів справи слідує, що апелянтом на підставі поданих позивачем документів розраховувався страховий стаж останньої, при цьому, у листах-відповідях зверталась увага на необхідності подання додаткових документів для обчислення такого стажу. У зв`язку з тим, що позивач при повторних зверненнях надавала додаткові документи, відповідачем в чергові рази такий стаж перераховувався. У зв`язку з цим, суд вважає за доцільне для дослідження та надання оцінки правильності обчислення відповідачем такого стажу взяти за основу останню відповідь, надану позивачу електронним листом 1178-1054/М-02/8-2400/20 від 30.06.2020р.

34. Позивач не погодилася з тим, що зараховується стаж її роботи у період з 29.07.2003 по 01.04.2005, коли вона працювала в ДП "Екосир" (1 рік 8 місяців 3 дні).

35. З матеріалів справи слідує, що вказаний період не зарахований до страхового стажу позивача у зв`язку з несплатою підприємством страхових внесків.

36. Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

37. Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

38. Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

39. Відповідно до п.1 ч.1 ст.24 Закону № 1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

40. За змістом статті 20 Закону №1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

41. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

42. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

43. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

44. Відповідно до статті 106 Закону №1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

45. Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

46. Відтак, фактично внаслідок невиконання ДП «Екосир» обов`язку по сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному господарстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

47. В даному випадку, несплата страхових внесків призвела до порушення принципу рівності особи перед законом, а пенсійні органи не вжили дієвих заходів для забезпечення гарантованого державою права на пенсію.

48. Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу періодів його роботи на такому підприємстві.

49. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 27 березня 2018 року (справа № 208/6680/16-а(2а/208/245/16)), від 24 травня 2018 року (справа № 490/12392/16-а), від 20 березня 2019р. (справа №688/947/17 (провадження №К/9901/35103/18).

50. Отже, аналіз наведених норм права дає колегії суддів підстави дійти висновку, що неперерахування ДП "Екосир" за позивача страхових внесків не є підставою для не врахування спірного періоду роботи до загального страхового стажу, що дає право на пенсію, оскільки відповідно до статті 62 Закону України №1058-IV основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка працівника.

51. Так, згідно наявних у трудовій книжці записів, позивач з 29.07.2003р. по 04.01.2005р. працювала заготівельником молока у ДП "Екосир", у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що апелянтом безпідставно не враховано в повній мірі указаний період до страхового стажу позивача. 

52. Таким чином, у відповідності до наведених вище висновків, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов в частині скасування рішення апелянта про відмову у призначенні їй пенсії за віком підлягав задоволенню в частині не зарахування до страхового стажу періоду догляду за хворою мамою з 1996 по 1997 рік, що становить 1 рік та період роботи позивача у ДП "Екосир" з 29.07.2003р. по 04.01.2005р. 

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

53. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

54. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

55. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

56. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

57. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

58. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного             застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б             підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу  ГУ ПФУ в Чернівецькій області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а  рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
          
Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Залімський І. Г.    Сушко О.О.