ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 12 листопада 2020 р. 	Справа № 520/9115/19	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Перцової Т.С. ,
за участю секретаря судового засідання  Мироненко А.А., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за апеляційними скаргами Офісу великих платників податків Державної податкової служби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від      13.02.2020 року та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН", Офісу великих платників податків Державної податкової служби на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2020 року по справі      №      520/9115/19
за позовом              Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН"        
до             Офісу великих платників податків Державної податкової служби      
треті особи:              Державна податкова служба України ,             Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби    
про визнання протиправним та скасування наказу,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" (далі за текстом також - позивач, ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної податкової служби (далі та текстом також – відповідач, Офіс ВПП ДПС), треті особи: Державна податкова служба України, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому просило визнати протиправним та скасувати Наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" від 04.01.2019 за № 21.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано Наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" від 04.01.2019 за № 21.
Стягнуто з Офісу великих платників податків Державної податкової служби за рахунок бюджетних асигнувань витрати з оплати судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" у розмірі 1921 грн.
Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05 березня 2020 року стягнуто з Офісу великих платників податків ДПС за рахунок бюджетних асигнувань витрати з оплати професійної правничої допомоги на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" у сумі 96 000 грн.
Не погодившись з прийнятими рішенням та додатковим рішенням, Офіс великих платників податків Державної податкової служби подав апеляційні скарги.
Також, не погодившись з додатковим рішенням в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, апеляційна скарга подана і  ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН".
Постановами Другого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020 апеляційні скарги Офісу великих платників податків Державної податкової служби та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" залишено без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2020 та додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2020 по справі № 520/9115/19 - без змін.
02.11.2020 представником ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" подано до суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі щодо судових витрат на професійну правничу допомогу.
Від відповідача на адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява про зменшення витрат на правову допомогу, в обґрунтування якої вказано, що предметом розгляду у справі були вимоги нематеріального характеру. Як наголошували представники відповідача під час розгляду справи, саме по собі прийняття наказу і, навіть, проведення перевірки не може порушувати права позивача і породжувати для нього несприятливі наслідки. На переконання відповідача справа не носить високий ступінь складності, адже не містить складних питань ані з точки зору фактів, ані з точки зору юридичних питань, а тому вартість заявлених до стягнення витрат на правову допомогу є значно завищеною і має бути зменшена.
11.11.2020 представником ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" подано клопотання про розгляд заяви за його відсутності.
Заява розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів ст. 229 КАС України.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи заяви приходить до висновку, що її вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Приписами ч. 3 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
23.07.2020 представник ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" заявив відповідне клопотання у відзиві на апеляційну скаргу відповідача на рішення суду від 13.02.2020. 
Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно з положеннями ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 6 ст. 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 135 КАС України).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі “Баришевський проти України”, від 10.12.2009 у справі “Гімайдуліна і інших проти України”, від 12.10.2006 у справі “Двойних проти України”, від 30.03.2004 у справі “Меріт проти України” заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями дійсності та співмірності необхідних і достатніх витрат, а також розумності їх розміру.
Суд також зазначає, що на підтвердження витрат на правову допомогу повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо).
У свою чергу, розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
Аналогічної правової позиції дотримується Верховий Суд, про що останнім вказується, зокрема, в постанові від 01.10.2018 року у справі № 569/17904/17.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ч. 2 ст.74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Частиною 1 ст. 94 КАС України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 22.05.2018 р. по справі № 826/8107/16 (провадження № К/9901/26989/18).
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).
Згідно із п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Статтею 1 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” визначено, що інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
З огляду на викладене вище, до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі “Баришевський проти України”, від 10.12.2009 у справі “Гімайдуліна і інших проти України”, від 12.10.2006 у справі “Двойних проти України”, від 30.03.2004 у справі “Меріт проти України” заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У справі “East/West Alliance Limited” проти України” Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі “Ботацці проти Італії” (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).
У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі “Іатрідіс проти Греції” (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Відповідно до правової позиції Верховного суду, викладеної в постанові від 23.10.2018 по справі № 826/9047/16, ст. 134 КАС України, не передбачено імперативної вказівки щодо форми документа про детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Натомість, усталена судова практика свідчить, що для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, належними доказами можуть бути саме договір про надання правової допомоги та акти приймання-передачі до договору.
Як вбачається з матеріалів справи, 05.11.2018 між ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» (Клієнтом) та Адвокатськи об`єднанням «ЛЕДЖІТ» укладено Договір № АО-1/2018 про надання правової (правничої) допомоги, надалі за текстом іменується «Договір».
На виконання вказаного Договору 06.04.2020 року між ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» та Адвокатським об`єднанням «ЛЕДЖІТ» складено Доручення на надання правової допомоги № 37, надалі за текстом іменується «Письмове доручення».
За змістом пункту 2.10. Договору після отримання від Клієнта усного доручення на надання правової допомоги або погодження письмового доручення, Адвокатське об`єднання призначає відповідального Адвоката (групу адвокатів). Видача ордеру на певного Адвоката підтверджує його призначення в якості відповідального за виконання доручення Адвоката.
Адвокатом, відповідальним за виконання Письмового доручення, призначено Шимка Федора Анатолійовича (Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 1908, видане на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області від 17.10.2017 № 14), що підтверджується Ордером на надання правової допомоги від 02.06.2020, серія ВІ № 1013354.
Відповідно до Додатку № 1 до Договору (в редакції Додаткової угоди № 1 від 30.04.2019) ставка погодинної оплати для партнера Адвокатського об`єднання «ЛЕДЖІТ» складає 3 500, 00 грн. за одну годину роботи.
В свою чергу, ставка погодинної оплати для адвоката Адвокатського об`єднання «ЛЕДЖІТ» (який не є партнером) складає 3 000, 00 грн. за одну годину роботи.
За змістом пункту 8 Письмового доручення застосовуваний коефіцієнт оцінки складності - 1.5. Коефіцієнт може бути переглянуто у випадку, якщо в ході виконання доручення виникнуть обставини за яких зміняться критерії оцінки складності.
Таким чином, вартість однієї години роботи адвоката ОСОБА_1 (партнера Адвокатського об`єднання «ЛЕДЖІТ») складає:
3 500, 00 грн. х 1, 5 = 5 250 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.
В свою чергу, вартість однієї години роботи адвоката ОСОБА_2 (який не є партнером Адвокатського об`єднання «ЛЕДЖІТ») складає:
3 000, 00 грн. х 1, 5 = 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.
На підставі Рахунку № 22/АО-1 від 08.04.2020, виставленого АО «ЛЕДЖІТ», позивачем була перерахована попередня оплата частини гонорару відповідно до Письмового доручення у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 576 від 09.04.2020.
Після ухвалення постанов Другим апеляційним адміністративним судом від 27.10.2020 у справі № 520/9115/19, Адвокатським об`єднанням «ЛЕДЖІТ» складено та направлено на адресу ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» Акт № 24/АО-1/2018-Д37 приймання - передачі наданої правової та професійної правничої допомоги від 29.10.2020, який було прийнято та підписано позивачем.
На підтвердження розміру витрат позивачем надані копії вказаного акта приймання-передачі наданої правової та професійної правничої допомоги № 24/АО-1/2018-Д37 від 29.10.2020 зі звітом про надану правову та професійну правничу допомогу з детальним описом наданих послуг.
Надані документи дозволяють встановити зміст наданих послуг та їх вартість.
Згідно з актом приймання-передачі наданої правової та професійної правничої допомоги № 24/АО-1/2018-Д37 від 29.10.2020 загальна вартість послуг складає – 190 425, 00 грн.
Зі звіту про надану правову та професійну правничу допомогу, який є невід`ємною частиною такого акта, вбачається, що адвокатами позивача вчинялись дії, перелік яких наведено у такому звіті, зазначено час, затрачений на надання послуг та загальну вартість послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги № АО-1/2018 від 05.11.2018.
На підставі рахунку № 42/АО-1 від 29.10.2020, виставленого АО «ЛЕДЖІТ», позивачем був перерахований гонорар за надання правової (правничої) допомоги згідно з Письмовим дорученням у розмірі 140 425 (сто сорок тисяч чотириста двадцять п`ять) гривень 00 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 2452 від 29.10.2020.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що представником позивача надано докази того, що позивачем були понесені витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що сума в розмірі 190 425,00 грн. в якості судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою представників позивача - адвокатів Шимка Ф. А. та Куманецького О. М. під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, не є співмірною із складністю справи та виконаних адвокатами робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, з огляду на таке.
Відповідно до ч. ч. 2, 5, 6 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Колегія суддів зауважує, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду, висловленою в постанові від 23.04.2019 р. по справі № 826/9047/16.
Так, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі “Баришевський проти України”, від 10.12.2009 у справі “Гімайдуліна і інших проти України”, від 12.10.2006 у справі “Двойних проти України”, від 30.03.2004 у справі “Меріт проти України” заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Окрім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі “East/West Alliance Limited” проти України”, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Колегія суддів, дослідивши подані заявником докази, вважає, що в даному випадку розмір витрат на оплату послуг адвокатів є дещо завищеним та не є співмірним із складністю справи та з виконаною адвокатом роботою (наданими послугами); часом, витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом, наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, оскільки підготовка та представництво інтересів позивача у судовому засіданні не потребувала настільки значного часу для надання адвокатами послуг та виконання робіт з правової (правничої) допомоги позивачу у співвідношенні до гонорарів адвокатів, а суми, які заявлені до відшкодування позивачу за надання послуг та виконання робіт з правової (правничої) допомоги, не є належним чином обґрунтовані на предмет їх розміру, який визначений в поданій заяві.
Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне врахувати правову позицію Верховного Суду,  викладену в постанові від 04.02.2020 р. (№ провадження К/9901/95/200), відповідно до якої (п. 23), вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Так, надаючи оцінку співмірності суми витрат зі складністю справи, відповідності цієї суми критеріям реальності, ціни позову, розумності розміру витрат, колегія суддів вважає за необхідне визнати правомірним стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу лише у сумі  48000,00 грн., як доведених та обґрунтованих. 
Зазначена сума визначена за підготовку та оформлення апеляційної скарги на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2020 у справі № 520/9115/19, складання двох відзивів на апеляційні скарги відповідача, ознайомлення з матеріалами справи, правовий аналіз додаткових пояснень Офісу великих платників податків Державної податкової служби до апеляційної скарги та підготовка заперечень проти додаткових пояснень Офісу великих платників податків Державної податкової служби до апеляційної скарги, підготовка заперечень проти клопотання про долучення документів, підготовка до судових засідань та участь у них.
При цьому, колегія суддів зауважує, що з урахуванням суми позову, зазначена справа є справою незначної складності, а тому виконання вищевказаних послуг та представництво інтересів позивача у судовому засіданні не потребувала настільки значного часу для надання адвокатами послуг та виконання робіт з правової (правничої) допомоги позивачу у співвідношенні до гонорарів адвокатів, а суми, які заявлені до відшкодування позивачу за надання послуг та виконання робіт з правової (правничої) допомоги, не є належним чином обґрунтовані на предмет їх розміру, який визначений в поданій заяві.
Так, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що за підготовку та оформлення апеляційної скарги на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2020 у справі № 520/9115/19 слід стягнути 10000,00 грн., складання двох відзивів на апеляційні скарги відповідача - 15000,00 грн., ознайомлення з матеріалами справи, яке здійснено адвокатом Куманецьким О. М. - 3000,00 грн., правовий аналіз додаткових пояснень Офісу великих платників податків Державної податкової служби до апеляційної скарги та підготовка заперечень проти додаткових пояснень Офісу великих платників податків Державної податкової служби до апеляційної скарги - 10000,00 грн., підготовка заперечень проти клопотання про долучення документів - 4000,00 грн.
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зауважити на те, що підготовка заперечень проти додаткових пояснень Офісу великих платників податків Державної податкової служби до апеляційної скарги включає відповідно стадію правового аналізу вказаних додаткових пояснень. Окрім того, зміст вказаних заперечень фактично дублює зміст документів, які надавались позивачем в ході розгляду справи в суді першої інстанції.
Щодо підготовки до судових засідань та участь у них, колегія суддів зауважує на таке.
З матеріалів справи вбачається, що 18.06.2020, відповідно до довідки, у зв`язку з відпусткою судді, справу було знято зі слухання; 15.09.2020 судові засідання (на основне та додаткове рішення) загалом тривали 8 хв. (з 10:10-10:14 та з 10:25-10:29); 22.09.2020 судові засідання загалом тривали 121 хв. ((з 12:49-14:46 (117 хв) та з 14:47-14:51 (4 хв.)); 29.09.2020 судові засідання загалом тривали 8 хв. (з 13:00-13:04 та з 13:15-13:19); 20.10.2020 у зв`язку з перебуванням члена колегії - судді Любчич Л. В. у відпустці розгляд справи було відкладено на 27.10.2020; 27.10.2020 судові засідання загалом тривали 46 хв. (з 13:14-13:28 та з 13:28-14:00).
Отже, час, витрачений представниками позивача на участь у судових засіданнях по вказаній справі в суді апеляційної інстанції загалом складає 183 хв. (8+121+8+46), а тому колегія суддів вважає співмірним стягнення на користь позивача за виконання вказаних послуг адвокатами 6000, 00 грн.
З огляду на викладене, загальна сума витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню на користь позивача, підтверджена матеріалами справи та є співмірною зі складністю справи, на думку колегії суддів, складає 48000,00 грн. (10000,00 грн. + 15000,00 грн. + 3000,00 грн. + 10000,00 грн. + 4000, 00 грн. + 6000, 00 грн.).
Стосовно контролю відкриття апеляційних проваджень за апеляційними скаргами на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2020 року та додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2020 року у справі № 520/9115/19, колегія суддів зауважує, що вказані послуги є власною ініціативою адвоката.
При цьому, колегія суддів зауважує, що відповідно до положень КАС України, ухвала про відкриття провадження по справі обов`язково надсилається всім учасникам справи з повідомленням про її вручення.
З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення 1050,00 грн. за вказаний вид послуг задоволенню не підлягають.
Водночас, колегія суддів вважає за необхідне зауважити на те, що вказаний спір носить немайновий характер, а тому посилання позивача на ймовірне стягнення грошових коштів у майбутньому колегією суддів не приймаються. 
Враховуючи вищевикладене та те, що за наслідками перегляду апеляційних скарг позивача та відповідача на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2020, вказані апеляційні скарги залишені без задоволення, а додаткове рішення про стягнення на користь позивача судових витрат у розмірі 96000,00 грн. залишено без змін, а тому вже на стадії апеляційного перегляду, надаючи оцінку співмірності суми витрат зі складністю справи, та враховуючи, що всі необхідні докази, документи, пояснення були надані при розгляді справи в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення підлягає частковому задоволенню, з прийняттям додаткової постанови про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС витрат на професійну правничу допомогу в розмірі  48000 (сорок вісім тисяч) грн. 00 коп.
Відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 КАС України відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення, є одним із основних засад (принципів) адміністративного судочинства.
          Керуючись ст. ст. 134, 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.
Прийняти додаткову постанову, якою стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної податкової служби витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 48 000 (сорок вісім тисяч) грн. 00 коп. 
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		П`янова Я.В.	
Судді	   	Любчич Л.В.    Перцова Т.С.  	

Повний текст додаткової постанови виготовлений  12.11.2020 року