ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
11 листопада 2020 року           справа №200/1702/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Міронової Г.М., суддів: Геращенка І.В., Гаврищук Т.Г, розглянув  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 р. (повний текст виготовлено 10 серпня 2020 року, м. Слов`янськ) у справі  № 200/1702/20-а (головуючий І інстанції суддя Михайлик А.С.)   за позовом   ОСОБА_1  до   ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про  визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

                                                   В С Т А Н О В И В:

13 лютого 2020 року   ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:
визнати бездіяльність відповідача протиправною, щодо не нарахування та невиплати йому грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень за період з 23 березня 2015 року по 01 серпня 2019 року, виходячи з розрахунку визначеним у пункті 1 Порядку № 450, у розмірі, який не перевищує виплати: в інших населених пунктах, а саме одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року та з урахуванням наявності в нього трьох членів сім`ї (дружини та 2-х доньок). В зв`язку з чим зазначені розміри грошової компенсації збільшуються в 1,5 рази;
зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на його користь грошову компенсацію за піднайом (найом) житлових приміщень за період з 23 березня 2015 року по 01 серпня 2019 року, виходячи з розрахунку визначеним у пункті 1 Порядку № 450, у розмірі, який не перевищує виплати: в інших населених пунктах, а саме, одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року та з урахуванням наявності в нього трьох членів сім`ї (дружини та 2-х доньок). В зв`язку з чим зазначені розміри грошової компенсації збільшуються в 1,5 рази (том 1 а.с. 1-9).
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року у справі  № 200/1702/20-а позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини № НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за піднайом (найом) житла за період з 07.02.2018 по 01.08.2019, виходячи з розрахунку визначеного пунктом 1 Порядку, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 № 450,  у розмірі, що не перевищує виплати в інших населених пунктах, а саме - одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року  та з урахуванням  наявності трьох членів сім`ї, у зв`язку із чим зазначена компенсація  збільшується  в 1,5 рази.
Зобов`язано Військову частину № НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за піднайом (найом) житла за період з 07.02.2018 по 01.08.2019, виходячи з розрахунку визначеного пунктом 1 Порядку, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 № 450, у розмірі, що не перевищує виплати в інших населених пунктах, а саме - одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року  та з урахуванням наявності трьох членів сім`ї, у зв`язку із чим зазначені компенсація  збільшується  в 1,5 рази.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (том 2 а. с. 22-26).
Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що квартира АДРЕСА_1 має статус службова та не знаходиться на праві приватної власності у ОСОБА_1 , відтак положення абз. 2 п. 6 Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони та військовослужбовцям, відрядженим до Міністерства освіти і науки, Державного космічного агентства, за піднайом (найом) ними житлових приміщень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 450 на ОСОБА_1 розповсюджується. Оскільки ОСОБА_1 не було здано службового житла за попереднім місцем служби, то Одеським загоном морської охорони було правомірно відмовлено йому у виплаті компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень.
Позивачем на адресу суду надіслано письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
В частині відмови у задоволенні позовних вимог рішення суду не оскаржено.
Сторони у судове засідання не з`явилися про розгляд справи були повідомлені належним чином. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги,  перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дійшов висновку про  відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.
Позивач   ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 . Позивач одружений, має двох дітей, що підтверджується відповідними свідоцтвами (том 1 а.с. 28, 32, 33).
В період з 01.08.2014 року по 31.07.2019 року позивач проходив військову службу в Східному регіональному управління Державної  прикордонної  службі України на підставі контракту  від 23.06.2014 року (том 1 а.с. 37-40). 
За приписом командира військової частини НОМЕР_2  Маріупольського загону морського охорони Державної прикордонної служби України № 4 від 23.03.2015 року позивачу запропоновано з 23.03.2015 року вибути у розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 , м. Одеса, для подальшого походження військової служби (том 1 а.с. 12). 
 Наказом командира 23 Загону морської охорони Східного регіонального управління державної прикордонної служби  № 51-ос від 23.03.2015 року позивача виключено зі списків особового складу  загону та всіх видів забезпечення (том 1 а.с. 13).
Відповідно до довідки Одеського загону морської охорони № 30/598 від 23.07.2015 року позивач перебуває на військовій службі в Одеському загоні морської охорони Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, склад сім`ї: дружина ОСОБА_2 1979 р.н., доньки - ОСОБА_3 2005 р.н. та Дарина 2011 р.н. (том 1 а.с. 17). 
З довідки виконкому Кілійської міської ради Одеської області про склад сім`ї від 28.07.2015 року № 10279 вбачається, що до складу сім`ї ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 входять 3 особи: дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 (том 1 а.с. 16).
07.02.2018 року позивач надав рапорт про виплату йому грошової компенсації за піднайом (найом) житла, в рапорті позивач зазначив про  наявність в нього трьох членів сім`ї (том 1 а.с. 171).
Згідно протоколу засідання комісії з визначення розміру  виплати грошової компенсації деяким категоріям військовослужбовців  Одеського згону морської охорони  компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень за жовтень 2018 року № 10 від 15.11.2018 року за наслідком  розгляду рапорту  позивача № 190 від 07.02.2018 року поставлено на голосування комісії звернення до адміністрації Державної прикордонної служби  щодо надання роз`яснень можливості виплати грошової компенсації за наявних документів, які надав капітан 2 рангу ОСОБА_1 та після отримання роз`яснень повторно  розглянути питання надання компенсації. На даний час  виплати компенсації не здійснювати на підставі абз. 3 пункту 6 Порядку  № 450  у зв`язку із наявністю постійної однокімнатної квартири  у АДРЕСА_2 житловою площею 18,52 кв.м.  В протоколі відбито, що  7 членів комісії з 9 проголосували проти цієї пропозиції, 2 члена комісії – утрималися (том 1 а.с. 179-182).
Витяг з наказу командира 1 загону морської охорони Державної прикордонної служби № 317-ос від 01.08.2019  року свідчить, що ОСОБА_1 , звільнено з військової служби в запас Збройних Сил України  наказом начальника  регіонального управління морської охорони  Державної прикордонної служби  України від 18.07.2019 року № 146-ос  відповідно до п/пункту а  пункту 2  частини 5  ст. 26 Закону  України «Про військовий обов`язок та військову службу», виключено зі списків особового складу та військового забезпечення (том 1 а.с. 14).
Спірним у даній справі є правомірність відмови відповідача у виплаті грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень за період з 23.03.2015 року по 01.08.2019 року. 
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
За унормуванням ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII від 20.12.1991, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
У разі відсутності службового жилого приміщення військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, розміщуються безплатно в спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, а сімейні - у сімейних гуртожитках. Житлово-побутові умови в таких казармах повинні відповідати вимогам, які пред`являються до гуртожитків, що призначені для проживання одиноких громадян. У разі відсутності можливості розміщення зазначених військовослужбовців у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини та сімейних гуртожитках військова частина зобов`язана орендувати для військовослужбовців та членів їх сімей жиле приміщення або за їх бажанням виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення. Для військовослужбовців офіцерського складу у разі відсутності службового жилого приміщення військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовців та членів їх сімей або за їх бажанням виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення. Розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України (в редакції  Закону  № 2288-VIII від 08.02.2018 року, що набрав чинності 21.03.2018 року).
Чинна до внесення змін редакція абзацу 5 частини 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» містила таке: у разі відсутності службового жилого приміщення військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, розміщуються безплатно в спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, а сімейні - у сімейних гуртожитках. Житлово-побутові умови в таких казармах повинні відповідати вимогам, які пред`являються до гуртожитків, що призначені для проживання одиноких громадян. Для інших військовослужбовців військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовця та членів його сім`ї або за бажанням військовослужбовця виплачувати йому грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення.
Пунктом 2 Порядку  забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою КМУ від 03.08.2006 року № 1081, визначено, що військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються службовими житловими приміщеннями, що відповідають  вимогам житлового законодавства.
У разі відсутності можливості розміщення військовослужбовців у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, гуртожитках сімейних гуртожитках) для військовослужбовців офіцерського складу, в тому числі для тих, які проходять  військову  службу за призовом осіб офіцерського складу, військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, та членів їх сімей військова частина орендує житло або за бажанням військовослужбовця виплачує йому грошову компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення відповідно до Порядку  виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної  служби спеціального зв`язку  та  захисту  інформації та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень, затвердженого постановою  Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 450.
До внесення змін  постановою  КМУ № 1160 від 27.12.2018 року пункт 2 Порядку № 1081  передбачав, що військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються службовими житловими приміщеннями, що відповідають вимогам житлового законодавства. З цією метою у кожній військовій частині формується фонд службового житла. У разі відсутності службового житлового фонду у військовій частині військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, розміщуються безоплатно в спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, а сімейні - у сімейних гуртожитках. Житлово-побутові умови у зазначених казармах повинні відповідати вимогам, які пред`являються до гуртожитків, що призначені для проживання одиноких громадян. Для інших військовослужбовців військова частина зобов`язана орендувати житло з метою забезпечення ним військовослужбовців та членів їх сімей або за бажанням військовослужбовця виплачувати йому грошову компенсацію за піднаймання (наймання) житлового приміщення у встановленому порядку.
Постановою Кабінету Міністрів України "Про розмір і порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень" від 26.06.2013 року № 450 передбачено виплату грошової компенсації за піднаймання (наймання) житлового приміщення особам офіцерського складу, у разі коли вони не забезпечені жилими приміщеннями за місцем проходження військової служби, не отримали за рахунок держави грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення та перебувають на квартирному обліку, а також якщо військова частина, Адміністрація Держспецзв`язку, її територіальний орган, Головне управління урядового фельд`єгерського зв`язку Держспецзв`язку, підрозділ урядового фельд`єгерського зв`язку, територіальний підрозділ, заклад, установа чи організація Держспецзв`язку (далі - військова частина) не орендує для них та членів їх сімей житло.
Постановою КМУ № 288 від 26.04.2017, що набрала чинності 12.05.2017 року, внесено  зміни до постанови щодо виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень. Зокрема, її дію поширено на військовослужбовців Державної прикордонної служби.
Пунктом 2 цієї постанови передбачено, що  грошова компенсація особам офіцерського складу та курсантам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку, виплачується щомісяця в розмірі, який не перевищує: у м. Києві - 2 мінімальні заробітні плати; у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах - 1,5 мінімальної заробітної плати; в інших населених пунктах - 1 мінімальної заробітної плати. При цьому військовослужбовцям за наявності у них трьох і більше членів сім`ї зазначені розміри збільшуються в 1,5 рази.
Грошова компенсація виплачується починаючи з дня реєстрації поданого в установленому порядку рапорту військовослужбовця (пункт 4 Постанови № 450).
Відповідно до  пункту 6 Порядку № 450 грошова компенсація не виплачується: у разі наявності у військовослужбовця або членів його сім`ї за місцем проходження військової служби жилого приміщення, яке відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам, площею, що відповідає мінімальним нормам, визначеним житловим законодавством; нездачі службового жилого приміщення (у тому числі в гуртожитку) за попереднім місцем проходження військової служби, крім осіб, які прибули з тимчасово окупованої території України та населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.
Виплата грошової компенсації припиняється з дня, наступного за днем: отримання (придбання) військовослужбовцем жилого приміщення; виключення із списків особового складу військової частини, Держспецзв`язку (за винятком військовослужбовців, направлених у складі підрозділів для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки); вибуття особи офіцерського складу, зазначеної у пункті 1 цього Порядку, у закордонне відрядження разом із сім`єю.
За приписами пункту 6 Порядку  № 450 від 26.06.2013 року грошова компенсація не виплачується у разі: наявності у військовослужбовця або членів його сім`ї за місцем проходження військової служби жилого приміщення, яке відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам, площею, що відповідає мінімальним нормам, визначеним житловим законодавством; нездачі службового жилого приміщення (у тому числі в гуртожитку) за попереднім місцем проходження військової служби, крім осіб, які прибули з тимчасово окупованої території України та населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.
В апеляційній скарзі апелянт вказує, що оскільки квартира АДРЕСА_1 має статус службової та не знаходиться на праві приватної власності у ОСОБА_1 , то до нього повинно буду застосовано положення абз. 2 п. 6 Порядку № 450, а отже ним правомірно відмовлено у виплаті грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень. 
З цього привиду колегія суддів зазначає наступне.
11.03.2002 року позивач отримав ордер на житлове приміщення серії КО № 003226 на зайняття  житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 25).
Довідка Військової частини НОМЕР_3 від 12.04.2018 року № 721-251 містить відомості, що ОСОБА_1   утримувану ним житлову площу - окрему постійну 1-кімнатну квартиру  по АДРЕСА_1 не здав квартирно-експлуатаційному органу Донецького прикордонного загону (том 1 а.с. 57).
Витяг з протоколу житлової комісії  військової частини НОМЕР_3 від 14.03.2002 року № 104 свідчить, що квартиру   АДРЕСА_1 (однокімнатну, житловою площа 18,52 кв.м., загальна площа 35,62 кв.м.)  розподілено як постійну   ОСОБА_1 (том 1 а.с. 121).
За довідкою військової частини   НОМЕР_3   від 16.04.2020  року будинок за адресою АДРЕСА_4 не перебуває на балансі у військовій частині, однокімнатна квартира за адресою АДРЕСА_2 – не перебуває на обліку у військовій частині НОМЕР_3 як службове житло (том 1 а.с. 119).  
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що немає документів, які б свідчили про те, що однокімнатна квартира за адресою АДРЕСА_2 ,  якою володіє позивач  є службовим житлом, а тому суд дійшов вірного висновку про наявність  підстав для виплати позивачу грошової компенсації за піднайом житла.
Окрім того, м. Маріуполь на підставі розпорядження КМУ від 2 грудня 2015 р. № 1275-р  «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» належить до території, на якій здійснювалася антитерористична операція.
Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Вимоги частини 2 статті 77 КАС України окреслюють, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене,  суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.
З урахуванням вищевикладеного,  суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції  правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи  апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги  та  скасування  рішення  суду  не  вбачається. 
Керуючись  ст. 311, 316, ст. 321, ч.1 ст. 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                 П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Одеського загону морської охорони (військова частина НОМЕР_1 ) - залишити без задоволення.
Рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року у справі  № 200/1702/20-а -  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання  повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 11 листопада 2020 року.

Колегія суддів:                                                                                        Г.М. Міронова

                                                                                                                І.В. Геращенко  
                                                                                                                  
                                                                                                                 Т.Г. Гаврищук