Ухвала
Іменем України

20 листопада 2020 року
м. Київ
Провадження № 51-4534 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –        ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  
розглянув касаційну скаргу законного представника неповнолітньої засудженої             ОСОБА_4 – ОСОБА_5 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від  27 лютого 2020 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 30 липня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за                           № 12019050510001676, 
встановив:
У жовтні 2020 року законний представник ОСОБА_5 звернулась з касаційною скаргою, в якій порушувала питання про скасування ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_4 і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. 
Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 жовтня 2020 року касаційну скаргу було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК України та надано строк для усунення недоліків10 днів з дня отримання копії ухвали.
В межах встановленого судом строку, ОСОБА_5 подала нову редакцію касаційної скарги, однак недоліки, зазначені в ухвалі суду від 27 жовтня 2020 року, які пов`язані зі змістом касаційної скарги, не усунула. 
Відповідно до приписів ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Касаційна скарга законного представника містить оскарження дій слідчого та прокурора, ретельний опис подій у провадженні із наведеною власною оцінкою обставин справи, оцінкою доказів, однак, неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, і неналежна, на думку ОСОБА_5 , їх оцінка не є предметом розгляду суду касаційної інстанції. 
Підстави для скасування або зміни оскаржуваних рішень касаційним судом, визначено у ст. 438 КПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК України при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
В поданій скарзі не наведено підстав, передбачених ст. 438 КПК України для зміни чи скасування постановлених судових рішень. Тобто у ній не зазначено, які саме істотні порушення кримінального процесуального закону чи неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність допущено при розгляді кримінального провадження, які можуть бути предметом касаційного розгляду.
Також у касаційній скарзі не зазначено, які саме порушення вимог закону допущено судом апеляційної інстанції при розгляді даної справи, які можуть бути предметом касаційного розгляду, не вказано, які доводи апеляції не перевірено та на які з них не надано відповіді.
Крім того, касаційна скарга містить істотні суперечності, оскільки законний представник оскаржує вирок суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, вважає їх такими, що підлягають скасуванню, однак за результатами розгляду поданої скарги ставить питання лише щодо ухвали апеляційного суду.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається у разі якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу законного представника ОСОБА_5 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 лютого 2020 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 30 липня 2020 року щодо ОСОБА_4 повернути особі, яка її подала разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                             ОСОБА_3