ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5539/20 Справа № 202/2198/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року        Дніпровський Апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
                суддів         - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.
                за участю секретаря – Лященко С.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу 
за позовом Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: Дніпровська міська рада, Департамент адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про виселення
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення  Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Дніпровська міська рада, Департамент адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про виселення, в якому просить суд виселити відповідача з незаконно зайнятої кімнати АДРЕСА_1 , без надання іншого житла.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що КП «Жилсервіс-5»ДМР є балансоутримувачем гуртожитку по АДРЕСА_2 . Під час перевірки житлового фонду по розпорядженню голови Дніпровської міської ради був встановлений факт незаконного вселення громадянки ОСОБА_1 в кімнату № НОМЕР_1 гуртожитку по АДРЕСА_2 . Також встановлено, що ордер, який є єдиною підставою для вселення у житлове приміщення, їй не видавався. Відповідач була зареєстрована у спірній кімнаті згідно сумнівного розпорядження № 121-Р від 09.09.2013 року, підписаного директором «Жилсервіс-5» ОСОБА_2 . У зв`язку з тим, що діями відповідача порушене цивільне право територіальної громади міста в особі Дніпровської міської ради вільно розпоряджатися жилим фондом, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом (а.с. 2-4).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2020 року позовні вимоги Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: Дніпровська міська рада, Департамент адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про виселення, - задоволені.
Виселено ОСОБА_1 , з незаконно зайнятої кімнати АДРЕСА_1 , без надання іншого житла.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1762 грн. (а.с. 170-174).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на незаконність та безпідставність рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2020 року, просить його скасувати та у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с. 189-191).

У відзиві на апеляційну скаргу Дніпровська міська рада зазначила, що суд 1 інстанції дійшов правильних висновків про задоволення позовних вимог, у звязку з чим просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду без змін (а.с. 201-202).

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати та у задоволенні позовних вимог відмовити.

Судом 1 інстанції встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської Ради № 937 від 22.02.2010 року про передачу у комунальну власність територіальної громади міста житлового фонду та гуртожитків ДП «Дніпропетровський домобудівельний комітет» передано у комунальну власність територіальної громади міста будівлю гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 94).
Відповідно до Акту прийняття-передачі основних засобів від 01.07.2013 року прийнято на баланс КП « Жилсервіс-5» будівлю гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.5-6).
Згідно з довідкою КП «Жилсервіс-5» ДМР ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в кімнаті АДРЕСА_1 з 10.09.2013 року (а.с. 9).
Актом комісії КП «Жилсервіс-5» ДМР від 05 березня 2018 року встановлено, що ОСОБА_1 проживає в кімнаті АДРЕСА_1 без правовстановлюючих документів (а.с.10).
Судом також встановлено, що відповідно до списку мешканців гуртожитку по АДРЕСА_2 ), затвердженого уповноваженими особами КП ЖЕП № 49 (а.с.60-66) ордер ОСОБА_1 на зайняття кімнати АДРЕСА_1 не видавався.
Згідно Договору відповідального зберігання (з правом користування) від 06.09.2013 року, укладений між Комунальним підприємством «Жилсервіс-5» в особі директора Скоріка Д.В., з одного боку, і громадянином України ОСОБА_3 , з іншого боку, згідно якого вбачається, що житлові кімнати № НОМЕР_2 , НОМЕР_1 на 1-му поверсі у гуртожитку по АДРЕСА_2 ) було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 . Строк зберігання 6 місяців (а.с.92).
Факт передачі майна було оформлено Актом прийому-передачі від 06.09.2013 року, підписаного директором КП «Жилсервіс-5» ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 (а.с. 93).

Задовольняючи позовні вимоги, суд 1 інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості. Зокрема суд 1 інстанції зазначив, що ОСОБА_1 самоправно зайняла житлове приміщення.

Однак із висновками суду 1 інстанції, колегія суддів погодитись не можу, оскільки вони зроблені судом з порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
За змістом ст. 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України “Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку” дано визначення поняттю “управитель багатоквартирного будинку”, відповідно до якого це фізична особа-підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
Частиною 1 статті 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З матеріалів справи вбачається, що згідно Розділу 2 “Мета та предмет діяльності підприємства” Статуту КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 25 квітня 2019 року №115/44, предметом господарської діяльності підприємства для реалізації мети підприємства є, зокрема, господарська діяльність, спрямована на утримання житлових, нежитлових (будинків, споруд, гуртожитків територіальної громади міста Дніпро та їх прибудинкових територій за рахунок і у межах коштів, отриманих від населення та інших осіб у вигляді квартирної плати і плати за утримання будинків, споруд та прибудинкових територій.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що 29 жовтня 2019 року Дніпровським апеляційним судом прийнято постанову по цивільній справі № №202/2197/18 в якій приймало участь КП “Жилсервіс-5” ДМР та відносно даного підприємства вказаним судовим рішенням були встановлені обставини, які мають істотне значення для вирішення даного спору.
Відповідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Так, постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року встановлено, що рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради №1069 від 28 грудня 2017 року “Про призначення управителів багатоквартирних будинків” вирішено, зокрема, призначити управителів багатоквартирних будинків, що увійшли в об`єкти конкурсу та не визначилися з формою управління, а саме комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради - у гуртожитках комунальної власності територіальної громади міста Дніпра. 
Між КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради (управитель) та виконавчим комітетом Дніпровської міської ради (який діє від імені співвласників багатоквартирного будинку) укладено 29 грудня 2017 року договір №9 Про надання послуг з управління багатоквартирними будинками, що входять до об`єкту №9 (гуртожитки комунальної власності територіальної громади міста Дніпра), за умовами якого управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирними будинками, що входять до Об`єкту №9 (гуртожитки комунальної власності територіальної громади міста Дніпра), а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю зазначену послугу, згідно з вимогами законодавства України та умовами цього договору.
Згідно п. 4 розділу 2 “Предмет договору” послуга полягає у забезпеченні управителем належного утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території, належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
Додатком №1 до вказаного вище договору визначено, що гуртожиток АДРЕСА_2 входить до об`єкту (гуртожитки комунальної власності територіальної громади міста Дніпра).
28 грудня 2018 року між КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради (управитель) та виконавчим комітетом Дніпровської міської ради (який діє від імені співвласників багатоквартирного будинку) укладено додаткову угоду до договору №9 Про надання послуг з управління багатоквартирними будинками, що входять до об`єкту №9 (гуртожитки комунальної власності територіальної громади міста Дніпра), яким, зокрема, погоджено (продовжено) строк дії договору з 01 січня 2019 року на один рік.
Пунктом 7 зазначеної вище додаткової угоди від 28 грудня 2018 року було погоджено, зокрема, що управитель має право вести претензійно-позовну роботу у разі виникнення заборгованості за надану послугу з управління в порядку і строки, встановлені законом та/або договором.
З матеріалів справи вбачається, що згідно корінця ордеру №63 ОСОБА_1 надано житлову площу у гуртожитку за адресою АДРЕСА_3 . підставою надання житловою площі став Договір №63 від 14.02.2011 р. (а.с. 49).

Зважаючи на вище викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що власником гуртожитку по АДРЕСА_2 є територіальна громада міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради, а позивач - КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради є лише управителем вказаного гуртожитку, який наділений повноваженнями здійснювати претензійно-позовну роботу (подавати позовні заяви до суду) з приводу виселення мешканців будівлі.
Таким чином, КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради має право, зокрема, вести претензійно-позовну роботу у разі виникнення заборгованості за надану послугу з управління в порядку і строки, встановлені законом та/або договором. Суду не надано доказів наявності у даного позивача права (як від власного імені, так і в інтересах територіальної громади міста) пред`являти позови про виселення мешканців гуртожитку.
До того ж, зі справи вбачається, що відповідачу ОСОБА_1 на підставі Договору №63 від 14.02.2011 р., було надано житлову площу у гуртожитку за адресою АДРЕСА_3 , що вбачається з корінця ордеру № 63, тому посилання відповідача на зайняття спірного приміщення без відповідної правової підстави є необґрунтованими.

Однак, на зазначене, суд 1 інстанції уваги не звернув та дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради. 
Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права. 

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради в задоволені позовних вимог.

Згідно ст..141 ЦПК України з КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума 2 643 грн., в рахунок відшкодування судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити. 

Рішення   Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2020 року - скасувати. 

У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради до  ОСОБА_1 , треті особи: Дніпровська міська рада, Департамент адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про виселення - відмовити. 

Стягнути з Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 2 643 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: