ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року 
м. Київ
cправа №  909/600/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Могил С.К. – головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В., 
за участю секретаря судового засідання Кравчук О.І.
та представників
позивача-1: Козирська Г.Б.,
позивача-2: Єрмакова І.І. (повноваження не підтверджено),
відповідача-1: не з`явились,
відповідача-2: не з`явились,
ГПУ: Голуб Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Івано-Франківської міської ради 
на постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.06.2019
та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 02.04.2019 
у справі № 909/600/18
за позовом Заступника військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави в особі:
1) Міністерства оборони України;
2) Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району
до: 
1) Івано-Франківської міської ради;
2) Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України,
про визнання недійсним пункту 5 рішення 50 сесії шостого демократичного скликання Івано-Франківської міської ради від 03.12.2014 № 1589-50 "Про розгляд клопотань фізичних і юридичних осіб із земельних питань" щодо затвердження Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України проекту землеустрою і відведення земельної ділянки площею 0,3175 га на вул. Чорновола, 161 та передачі вказаної земельної ділянки у постійне користування Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України для влаштування автопарку Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та витребування з чужого незаконного володіння Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь Міністерства оборони України нерухомого майна - земельної ділянки загальною площею 0,3175 га,

В С Т А Н О В И В:
У липні 2018 року заступник військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до: Івано-Франківської міської ради, Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання недійсним пункту 5 рішення 50 сесії шостого демократичного скликання Івано-Франківської міської ради від 03.12.2014 № 1589-50 "Про розгляд клопотань фізичних і юридичних осіб із земельних питань" щодо затвердження Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України проекту землеустрою і відведення земельної ділянки площею 0,3175 га на АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки 2610100000:25:009:0162) та передачі вказаної земельної ділянки у постійне користування Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України для влаштування автопарку Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та витребування з чужого незаконного володіння Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь Міністерства оборони України нерухоме майно - земельну ділянку загальною площею 0,3175 га по вул. Чорновола, 161 (кадастровий номер земельної ділянки 2610100000:25:009:0162).
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 02.04.2019 (суддя Михайлишин В.В.) залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 12.06.2019 (колегія суддів у складі: Желік М.Б. – головуючий, Скрипчук О.С., Зварич О.В.), позов задоволено. Визнано недійсним п. 5 рішення 50 сесії шостого демократичного скликання Івано-Франківської міської ради від 03.12.2014    № 1589-50 "Про розгляд клопотань фізичних і юридичних осіб із земельних питань" щодо затвердження Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України проекту землеустрою і відведення земельної ділянки площею 0, 3175 га на вул. Чорновола, 161 (кадастровий номер земельної ділянки 2610100000:25:009:0162) та передачі вказаної земельної ділянки у постійне користування Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України для влаштування автопарку Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України. Витребувано з чужого незаконного володіння Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь Міністерства оборони України нерухоме майно - земельну ділянку загальною площею 0, 3175 га по вул. Чорновола, 161 (кадастровий номер земельної ділянки 2610100000:25:009:0162).
Судами обох інстанцій встановлено, що у 1982 році Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради депутатів трудящих видано державний акт на право користування землею серія Б №024794 за Військовою частиною 13709 - 351, 6 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування; земля надана для державних потреб. Зазначена земельна ділянка розміщена у м. Івано-Франківську по вул. Чорновола, 161; перебуває у державній власності та використовувалась для розміщення і постійної діяльності Військової частини НОМЕР_2 .
Моніторингом інформації з публічної кадастрової карти України встановлено факт безпідставного вилучення органом місцевого самоврядування земельної ділянки, що належить до земель оборони, розміщеної по АДРЕСА_1 та за відсутності правових підстав її передано у постійне користування суб`єкту господарювання.
Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України 10.06.2014 звернулась з заявою до міського голови про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , орієнтовна площа якої 0, 3175 га.
На 47 сесії шостого демократичного скликання Івано-Франківської міської ради № 1511-47 28.08.2014 надано дозвіл Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка знаходиться по Чорновола, 161 в м. Івано-Франківську, орієнтовна площа якої 0,3175 га (в тому числі земельна ділянка площею 0, 0145 га на яку накладено земельний сервітут) для влаштування автопарку Військової частини НОМЕР_1 .
Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України 03.10.2014 звернулась із заявою до міського голови з приводу затвердження проекту землеустрою щодо відведеної зазначеної вище земельної ділянки для влаштування автопарку.
На 50 сесії шостого демократичного скликання Івано-Франківської міської Ради № 1589 - 50 03.12.2014 проводився розгляд клопотань фізичних і юридичних осіб із земельних питань, про що прийнято рішення, зокрема затвердити Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0, 3175 га (в тому числі земельна ділянка площею 0, 0145 га на яку накладено земельний сервітут) на вул. Чорновола, 161 (кадастровий номер земельної ділянки 2610100000:25:009:0162) та передати вказану земельну ділянку в постійне користування Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України для влаштування автопарку Військової частини НОМЕР_1 , вид цільового призначення землі - 15.02, для розміщення та постійної діяльності внутрішніх військ МВС (дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України надано, згідно п. 1 додатку 1 до рішення 47 сесії Івано-Франківської міської ради шостого демократичного скликання від 28.08.2014 № 1511-47 Про розгляд клопотань фізичних і юридичних осіб із земельних питань).
27.11.2017 т.в.о. начальника Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району надіслав лист № 8/1620 27.11.2017 прокурору військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону в якому зазначив, що на обліку в Івано-Франківській квартирно-експлуатаційній частині району знаходиться земельна ділянка загальною площею 459, 2074 га, яка належить до аеродромних земель військового містечка № НОМЕР_3 в м. Івано-Франківську по вул. Чорновола, 161. Однак, земельну ділянку площею 0, 3175 га самовільно захоплено для будівництва житлового будинку та присвоєно кадастровий номер 2610100000:25:009:0162 для розміщення та постійної діяльності внутрішніх військ Міністерства Внутрішніх Справ (в/ч 1241 Національної Гвардії) без відома та згоди Міністерства оборони України.
З копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-26009172020114 від 02.10.2014 вбачається, що земельна ділянка площею 0, 3175 га, місце розташування якої м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола, 161 має присвоєний кадастровий номер 2610100000:25:009:0162, належить до категорії земель житлової та громадської забудови з видом використання - для влаштування автопарку Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та належить до комунальної власності.
06.11.2017 Військова частина НОМЕР_1 Національної Гвардії України зверталась до Військової частини НОМЕР_4 з листом № 50/41-1733 з проханням надати інформацію стосовно земельної ділянки на якій планується будівництво багатоповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , про що отримала відповідь (№ 350/484/1/2072 від 23.11.2017), що земельна ділянка належить до аеродромних земель і будь-яке будівництво на цій земельній ділянці буде незаконним.
Посилаючись на те, що спірна земельна ділянка безпідставно вибула із володіння власника, Міністерства оборони України, на підставі прийнятого рішення органу місцевого самоврядування (пункту 5 рішення 50 сесії шостого демократичного скликання Івано-Франківської міської ради від 03.12.2014 № 1589-50), а Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України право постійного користування набула з порушенням вимог земельного законодавства, тобто є недобросовісним набувачем, Заступник військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону звернувся з даним позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги місцевий господарський суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оспорюваним рішенням, всупереч нормам закону, затверджено Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0, 3175 га та передано вказану земельну ділянку в постійне користування Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України для влаштування автопарку. Разом із тим, земельна ділянка військового містечка № 108 по вул. Чорновола, 161 відводилась Міністерству оборони на підставі Постанови Ради Міністрів України від 16.05.1947 № 695/024, державного акту від 07.12.1981 б/н (військова частина НОМЕР_2 ), державного акту від 1981 року № 024787 (військова частина НОМЕР_2 ), державного акту від 1982 року № 024794 (військова частина НОМЕР_2 ). На території військового містечка № НОМЕР_3 площею 459, 2100 га (землі аеродрому) розміщена Військова частина НОМЕР_4 . Більше того, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували добровільну відмову Міністерства оборони України від користування зазначеною земельною ділянкою, що відноситься до земель оборони або згоду на передачу у комунальну власність земельної ділянки. Таким чином, станом на момент прийняття рішення Івано-Франківською міською радою від 03.12.2014 № 1589 - 50 (пункту 5) спірна земельна ділянка відносилася до земель державної власності (землі оборони) та перебувала на праві постійного користування Військової частини НОМЕР_2 . Івано-Франківська міська рада не мала правових підстав на розпорядження відповідною земельною ділянкою, а тому рішення Івано-Франківської міської ради від 03.12.2014 № 1589 - 50 (пункту 5)      прийнято із порушенням вимог чинного законодавства. 
В частині ж наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в даному випадку суди обох інстанцій зазначили, що необхідність звернення прокурора з позовною заявою зумовлена потребою захистити інтереси держави, оскільки державними органами не забезпечено виконання вимог законодавства, не здійснено претензійно - позовних заходів спрямованих на повернення спірної земельної ділянки у державну власність. Звернення прокурора до суду спрямоване на відновлення законності щодо належного розпорядження землями оборони.
Не погоджуючись з рішенням місцевого та постановою апеляційного господарських судів, Івано-Франківська міська рада звернулась до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. 
В обґрунтування своїх вимог заявник касаційної скарги вказує на те, що:
-          з моменту формування земельної ділянки в розмірі 0,3175 га на вул. Чорновола, вона ніколи не перебувала в державній власності та не відносилась до земель оборони;
-          оскаржуване рішення прийнято на підставі та в межах повноважень, визначених Конституцію України, Земельним кодексом України, Законом України "Про місцеве самоврядуванняв у Україні" та у спосіб, що передбачений чинним законодавством. Ні органами місцевого самоврядування, ні спеціально уповноваженим органом державної влади у сфері земельних відносин, ні суміжними землекористувачами не висловлено заперечень та претензій щодо передачі земельної ділянки площею 0, 3175 га у постійне користування в/ч НОМЕР_1 НГУ;
-          зважаючи на характер спірних правовідносин до таких мають бути застосовані загальні норми Земельного кодексу України у взаємозв`язку із спеціальними нормами Закону України "Про Збройні Сили України". В той же час Закон України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" та "Положення про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил" не може застосовуватись при регулюванні земельних відносин; 
-          судами обох інстанцій не досліджено належним чином питання наявності чи відсутності підстав для представництва прокуратурою позивачів у справі та не встановлено обставин, які перешкоджають захисту прав та інтересів держави саме належними суб`єктами МОУ чи Івано-Франківською КЕЧ. Враховуючи, що предметом позову є майнові правовідносини, пов`язані з правом власності на земельну ділянку, а Івано-Франківська КЕЧ району не є власником чи законним користувачем спірної земельної ділянки, жодні майнові права та інтереси останньої не є порушені. Крім цього, з матеріалів позовної заяви не вбачається підтвердження дотримання військовим прокурором вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" при зверненні до суду в інтересах інших осіб, а саме очевидною є відсутність письмового повідомлення осіб, в інтересах яких пред`явлено позов про наміри подання такого позову.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.08.2019 відкрито провадження за касаційною скаргою, зупинено провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №587/430/16-ц та надано строк на подання відзивів на касаційну скаргу до 26.08.2019.
До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 06.08.2019 надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому відповідач-2 просить оскаржувані судові рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити з підстав, аналогічних тим, які викладені у касаційній скарзі.
До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшли відзиви на касаційну скаргу, у яких позивач-1 та Заступник військового прокурора Івано-Франківського гарнізону просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення – без змін, посилаючись на правильність висновків судів попередніх інстанцій та помилковість доводів скаржника.
До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від позивача-2 надійшов відзив на касаційну скаргу, який підлягає залишенню без розгляду, оскільки всупереч вимогам ч. 4 ст. 295 ГПК України до нього не додано доказів надіслання його копій іншим учасникам справи.  
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.10.2019 поновлено провадження у справі та призначено касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 21.11.2019.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.11.2019 зупинено провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.09.2020 поновлено провадження у справі та призначено касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 15.10.2020.
Заслухавши доповідь головуючого судді та пояснення представників учасників справи, переглянувши в касаційному порядку постанову апеляційного та рішення місцевого господарських судів, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.
Відповідно до ст. 77 Земельного кодексу України землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Землі оборони можуть перебувати лише в державній власності.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про використання земель оборони" землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України. 
Відповідно до статті 14 Закону України "Про Збройні Сили України" земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належить їм на праві оперативного управління та звільняються від сплати усіх видів податків відповідно до законів з питань оподаткування. Особливості правового режиму майна Збройних Сил України визначаються відповідним законом.
За положеннями ст. 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать зокрема землі оборони. 
Згідно з ч. 5 ст. 20 Земельного кодексу України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.
Земельні ділянки, що належать до земель оборони, використовуються виключно згідно з Законом України "Про використання земель оборони".
Відповідно до ст. 3 Закону України "Про Збройні Сили України" та п.п. 1, 4 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 за № 671, п.п. 44, 45 Положення про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями і Керівництва з обліку земель (земельних ділянок) в органах квартири експлуатаційної служби Збройних Сил України, затверджених наказом Міністра оборони України №483 від 22.12.1997 (діючого на момент прийняття оскаржуваного рішення ради, далі - Положення), Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади, яке зокрема, здійснює в установленому порядку відчуження військового майна. 
Згідно з п.п. 44, 45 Положення про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основних правил користування наданими землями, затвердженого наказом Міністра оборони України № 483 від 22.12.1997 передача земель місцевим органам влади проводиться за згодою Міністра оборони України або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва - начальником Головного, управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України.
Отже, держава є власником земель оборони за законом, а Міністерство оборони України, як центральний орган виконавчої влади є органом уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Відповідно до розділу ІІ Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України №448 від 03.07.2013 (далі - Положення) квартирно-експлуатаційне забезпечення військових частин здійснюється квартирно-експлуатаційними органами Збройних Сил України.
Відповідно до п. 2.4. Положення про КЕВ (КЕЧ) здійснює безпосереднє квартирно-експлуатаційне забезпечення військових частин, дислокованих у межах відповідальності.
Нормами п. 5.14 Положення фонди військових містечок та земельні ділянки, утримання яких фінансується за рахунок бюджетних асигнувань відповідно до кошторису Міністерство оборони України па квартирно-експлуатаційне забезпечення, обліковуються у КЕВ (КЕЧ).
Відповідно до пункту 4.2. Положення про Івано-Франківську квартирно-експлуатаційну частину району, майно установи є державною власністю і закріплюється за нею на праві оперативного управління. Пунктом 4.5. Положення передбачено, що установа користується закріпленою за нею землею, а також іншими природними ресурсами відповідно до мети своєї діяльності та чинного законодавства.
Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району є юридичною особою, яка набуває прав та обов`язків відповідно до положень чинного законодавства та входить в структуру органів Збройних Сил України.
Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про використання земель оборони" передбачено, що військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог Земельного кодексу України.
Згідно з рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської районної (міської) ради депутатів трудящих, державного акта на право користування землею від 1982 року Військовій частині НОМЕР_2 надано в постійне користування 351,6 га землі.
Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 № 449 "Про затвердження форми державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою" було встановлено, що раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинним і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.
Обов`язок переоформлення права користування земельною ділянкою, який міститься у п. 6 Перехідних положень Земельного кодексу України, визнаний неконституційним на підставі рішення Конституційного суду України від 22.09.2005.
Таким чином, право постійного користування земельною ділянкою, набуте у встановленому законодавством порядку, відповідно до законодавства, що діяло на момент набуття права постійного користування, не втрачається та не припиняється навіть у тому разі, якщо особа, яка за чинним законом не може набути таке право, не здійснить переоформлення цього права в інший правовий титул. Право постійного користування зберігається і є чинним до приведення прав та обов`язків щодо такої земельної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства й переоформлення права постійного користування у право власності чи оренду.
Крім того, Законом України "Про Державний земельний кадастр" встановлено, що документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.
Відтак суди дійшли правильного висновку, що державний акт на право постійного користування землею Б № 024794 від 1982 року, виданий Військовій частині НОМЕР_2 , на даний час є дійсним.
Як вже було зазначено, пунктом 5 рішення Івано-Франківської міської Ради                     № 1589 - 50 від 03.12.2014: затверджено Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0, 3175 га (в тому числі земельна ділянка площею 0, 0145 га на яку накладено земельний сервітут) на вул. Чорновола, 161 (кадастровий номер земельної ділянки - 2610100000:25:009:0162); вирішено передати вказану земельну ділянку в постійне користування Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України для влаштування автопарку Військової частини НОМЕР_1 , вид цільового призначення землі - 15.02, для розміщення та постійної діяльності внутрішніх військ МВС України (дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Військовій частині НОМЕР_1 надано, згідно п. 1 додатку 1 до рішення 47 сесії Івано-Франківської міської ради шостого демократичного скликання від 28.08.2014 № 1511-47 Про розгляд клопотань фізичних і юридичних осіб із земельних питань).
Місцевим господарським судом при розгляді даної справи призначену судову земельно-технічну експертизу, відповідно до висновку № 4.4-135/18 від 04.01.2019 якої земельна ділянка з кадастровим номером № 2610100000:25:009:0162, площею 0, 3175 га, що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола, 161 , яка була передана Івано-Франківською міською радою у постійне користування Військовій частині НОМЕР_1 Національної Гвардії України, знаходиться в межах земельної ділянки площею 351, 6 га, яка надана Військові частині 13709 у постійне користування згідно з Державним актом від 1982 року.
Отже, з урахуванням вищенаведеного, земельна ділянка площею 351, 6 га перебуває у державній власності, яка використовувалась для розміщення і постійної діяльності Військової частини НОМЕР_2 та належить до земель оборони, облік якої здійснює Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 142 Земельного кодексу України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.
Судами обох інстанцій встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували добровільну відмову Міністерства оборони України від користування зазначеною земельною ділянкою, що відноситься до земель оборони або згоду на передачу у комунальну власність земельної ділянки. Не встановлено судами і інших підстав для припинення права користування земельною ділянкою. Таким чином, станом на момент прийняття рішення Івано-Франківською міською радою від 03.12.2014 № 1589 - 50 (пункту 5) спірна земельна ділянка відносилася до земель державної власності (землі оборони) та перебувала на праві постійного користування Військової частини НОМЕР_2 . 
З огляду на те, що Івано-Франківська міська рада не мала правових підстав на розпорядження відповідною земельною ділянкою, суди обох інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що пункт 5 рішення 50 сесії шостого демократичного скликання Івано-Франківської міської ради від 03.12.2014 № 1589-50 щодо затвердження Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України проекту землеустрою і відведення земельної ділянки площею 0, 3175 га на вул. Чорновола, 161 (кадастровий номер земельної ділянки 2610100000:25:009:0162) та передачі вказаної земельної ділянки у постійне користування Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України для влаштування автопарку Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 21 ЦК України, ст. 155 Земельного кодексу України, підлягає визнанню недійсним.
В свою чергу, оскільки спірна земельна ділянка вибула з користування поза волею власника – держави, судами правомірно застосовано обраний позивачем засіб захисту прав та інтересів - витребування майна із чужого незаконного володіння, передбачений ст. 387 ЦК України, та витребувано з чужого незаконного володіння Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь Міністерства оборони України нерухоме майно - земельну ділянку загальною площею 0, 3175 га по вул. Чорновола, 161 (кадастровий номер земельної ділянки 2610100000:25:009:0162).
Доводи скаржника викладеного не спростовують.
Щодо твердження скаржника, що судами обох інстанцій не досліджено належним чином питання наявності чи відсутності підстав для представництва прокуратурою позивачів у справі та не встановлено обставин, які перешкоджають захисту прав та інтересів держави саме належними суб`єктами МОУ чи Івано-Франківською КЕЧ, то судами обох інстанцій встановлено, що спірна земельна ділянка незаконно вибула з державної власності внаслідок прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування, а заходів по поверненню спірної земельної ділянки у державну власність Міністерством оборони України та Івано-Франківський КЕЧ району заходів представницького характеру з питань захисту інтересів держави на земельну ділянку військового містечка не вжито, що свідчить про неналежне здійснення захисту інтересів держави. 
Беручи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, які не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, колегія суддів погоджується з висновками місцевого та апеляційного господарських судів про неналежне здійснення захисту інтересів держави, та, відповідно, про наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі позивачів у даному випадку.
За таких обставин, оскільки Верховний Суд погоджується з висновками судів обох інстанцій про задоволення позову, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані постанова апеляційного та рішення місцевого господарських судів – без змін із віднесенням судових витрат, відповідно до ст. 129 ГПК України, на заявника касаційної скарги.
Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 314, 315, 317 ГПК України, Суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Івано-Франківської міської ради залишити без задоволення.
Постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.06.2019 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 02.04.2019 у справі № 909/600/18 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий  суддя                                                                            Могил С.К.   
Судді:                                                                                                    Волковицька Н.О.
                                                                                                              Случ О.В.