П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  824/171/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Боднарюк Олег Васильович  
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
15 жовтня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Залімського І. Г.  Сушка О.О. , 
розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2020 року  (рішення ухвалене суддею Бондарюк О.В. 01 квітня 2020 року в м. Чернівці в порядку письмового провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області про визнання рішення протиправним, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В лютому 2020 року ОСОБА_2 (надалі-апелянт) звернулась до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області, в якому просила:

1.1 Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення від 03.10.2019 року № 0013171304 в частині збільшення податкового зобов`язання за платежем військовий збір на суму 19050,11 грн.  

1.2. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення від 03.10.2019 року  № 0013161304 в частині збільшення податкового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб в сумі 228601,35 грн.

2. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що посадовими особами відповідача проведено перевірку  щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору позивача за період 2016 року, за результатами якої  складено акт від 08 серпня 2019 року № 160/24-13-13-04-19/ НОМЕР_1 , а 03 жовтня 2019 року винесені податкові повідомлення-рішення, якими збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір та збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб.

3. Однак сума основного боргу, яка підлягала анулюванню, становить 720680,49 грн, з урахуванням судових рішень та сплаченої позивачем 20 жовтня 2016 року кредиторської заборгованості, а тому посадовими особами відповідача безпідставно завищено дохід за 2016 рік.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

4. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2020 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

5. Апелянт - ОСОБА_2 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовільнити позовнф вимоги.

6. Скаржниця апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що 15 лютого 2008 року між нею та Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк"  укладені договори про надання споживчого кредиту №11299953000 в сумі 29384,00 доларів США та № 11299197000 в сумі 57616,00 доларів США.

7. В подальшому,  через неналежне виконання  умов кредитних договорів банк звернувся до суду з позовними заявами про стягнення заборгованості за вищевказаними кредитними договорами. Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 07 травня 2014 року у справі № 715/63/14-ц, та рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 21 жовтня 2014 року у справі № 715/162/14-ц, які набрали законної сили, позовні вимоги ПАТ "УкрСиббанк" задоволено частково, та стягнуто з позивача заборгованість по основному боргу, зокрема: по договору № 11299197000 - 390324,01 грн.; по договору № 11299953000 - 18786,72 дол. США (на дату прийняття рішення  - 482691,69 грн.).

8. Позивач зазначає, що сума основного боргу, яка підлягала анулюванню, становить 720680,49 грн, з урахуванням судових рішень та сплаченої нею 20 жовтня 2016 року кредиторської заборгованості, а тому  посадовими особами відповідача безпідставно завищено дохід за 2016 рік.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

9. Судом встановлено, що 15 лютого 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 укладені договори про надання споживчого кредиту № 11299953000 в сумі 29384,00 доларів США та № 11299197000 в сумі 57616,00 доларів США. (а.с.71-74, 75-79)

10. Згідно Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 07 травня 2014 року у справі N9 715/63/14-ц, яке набрало законної сили встановлено, що з ОСОБА_2  стягнуто на користь ПАТ "Укрсиббанку" за кредитним договором № 11299197000 заборгованість в сумі 487277,09 грн, в т.ч. сума основного боргу становить  390324,01 грн., а також припинено договір поруки з третьою особою, щодо забезпечення кредиту. (а.с.12-13)

11. Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 21 жовтня 2014 року у справі № 715/162/14-ц, яке набрало законної сили,  стягнуто з ОСОБА_2  на користь ПАТ "Укрсиббанк"  за кредитним договором № 11299953000 заборгованість в сумі 22650,06 дол. США, що за курсом НБУ на 10.01.2014 року становить 181041,95 грн, в т.ч. сума основного боргу 18786,72 дол. США, а також припинено договір поруки з третьою особою, щодо забезпечення кредиту. (а.с.14-16)

12. Позивачем на виконання договірних зобов`язань станом на 20.10.2016 року сплачено на користь АТ "УкрСиббанк" заборгованість сумі - 4277,00 дол. США (договір №11299197000) та борг в сумі - 1652,00 дол. США (договір   № 11299953000), що вбачається зі змісту  квитанції № 238 від 20.10.2016 року. (а.с.19)

13. АТ "УкрСиббанк" прийнято рішення (повідомлення) № 31-2-07-01/156 від 20.10.2016 року, про анулювання ОСОБА_2 кредитної заборгованості (договір  № 11299953000 від 15.02.2008 року) у сумі 31385,44 дол. США, у т.ч. за основним боргом - 18786,72 дол. США (що складає 482691,69 грн), по нарахованим процентам - 12598,72 дол. США (що складає 323701,92 грн), суми штрафних санкцій (пені) в сумі 5059,99 грн. (а.с.17)

14. Також,  АТ "УкрСиббанк" прийнято рішення (повідомлення) № 31-2-07-01/157 від 20.10.2016 року,  про анулювання ОСОБА_2 кредитної заборгованості (договір №11299197000 від 15.02.2008 року) у сумі 81244,67 дол. США, у т.ч. за основним боргом - 48833,23 дол. США (що складає 1254683,85 грн), по нарахованим процентам - 32411,44 дол. США (що складає 832754,87 грн), штрафних санкцій (пені) в сумі 13860,33 грн. (а.с.18)

15. На підставі наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області № 476 від 09.07.2019 року, проведена позапланова документальна перевірка фізичної особи ОСОБА_2 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, тривалістю 10 робочих днів з 25.07.2019 року. (а.с.38)

16. 08.08.2019 року за результатами перевірки складено акт №160/24-13-13-04-19/ ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору фізичної особи ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 рік, в якому зафіксовані наступні порушення вимог податкового законодавства:

- п.п. "д" п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст, 164, 168.1.3 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року, зокрема  заниження суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, яке підлягає сплаті до бюджету за 2016 рік в сумі 312 603,57 грн;

- п.п. "д"  п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п.п. 168.1.3 п. 168.1 ст.168, п.п. 1.2, 1.4 п.16/1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 року, з урахуванням змін, внесених Законом № 71 -III Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014 року - не нараховано та не утримано військовий збір з загального річного оподатковуваного доходу за 2016 рік на суму 26 050,30 грн. (а.с. 6-9)

17. На підставі висновків акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 03.10.2019  року, а саме:

- №0013171304 яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 397054,46 грн, у т.ч. за основним платежем - 312603,57 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями -78150,89 грн; (а.с.11)

-  №0013171304 про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору у сумі  32562, 88 грн, у т.ч. за основним платежем 26050,30 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 6512,25  грн. (а.с. 10)

18. Відповідно до відомостей з центральної бази Державного реєстру  фізичних осіб про суми виплачених доходів, ОСОБА_2 в ІV кварталі 2016 року отримала дохід від АТ "Укрсиббанк" за ознакою доходу  126 "Дохід", отриманий платником податку як додаткове  благо. (а.с.62)

19. Судом також досліджений розрахунок податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій до акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 08.08.2019 року № 160/24-13-13-04-19/ НОМЕР_1 платника податків - фізичної особи ОСОБА_2 за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року. (а.с.46)

20. Позивач скористався правом адміністративного оскарження вищезазначених  податкових - повідомлень рішень, подавши скаргу до  ДПС України. Рішенням ДПС України  від 19.12.2019 року № 2023/Н/99-00-08-05-04-14 за розглядом скарги позивача податкові повідомлення рішення  залишено без змін, а скаргу без задоволення. (а.с.39-42)

21. Судом досліджена податкова декларація  про майновий стан і доходи позивача  за 2016 рік  від 27.09.2017 року та уточнююча податкова декларація  на 2016 рік від 03.05.2017 року. (а.с.80-81; 82-83)

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

22. Апелянт зазначає, що їй безпідставно завищено дохід в сумі 1016006,01 грн, так як сума визначена відповідачем, як додаткове благо, що має бути включена до загального (річного) оподаткованого доходу за 2016 рік, на підставі рішень Глибочицького районного суду  стягнуто з позивача заборгованість по основному боргу, зокрема: по договору № 11299197000 - 390324,01 грн.; по договору № 11299953000 - 18786,72 дол. США (на дату прийняття рішення  - 482691,69 грн.)

23. Відповідач зазначає, що ним виявлено факти, що свідчать про порушення апелянтом норм податкового законодавства, зокрема виявлено недостовірність даних, що містяться у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік з урахуванням уточнюючої податкової декларації  про майновий стан і доходи, поданої 03.10.2017 року.    

24. Вважає, що апелянт всупереч вимогам Податкового кодексу, не задекларовано дохід за 2016 рік отриманий від АТ "Укрсиббанк", у вигляді анульованої  (прощеної) основної суми боргу в сумі 1736686,50 грн, а також  самостійно не розраховано та не сплачено до бюджету податок з отриманого доходу.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

25. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

26. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

27. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу  (пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України).

28. Згідно пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

29. Однією із функцій органів державної податкової служби яку вони виконують згідно підпункту 19.-1.1.2 пункту 19.-1.1 статті 19 Податкового кодексу України є здійснення контролю за своєчасністю подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

30. Згідно підпункту 19-1.1.34 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України органи державної податкової служби забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

31. Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

32. Відповідно до пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України базою оподаткування доходів фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

33. Підпунктами 164.1.2 та 164.1.3 пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України встановлено, що загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця. Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року.

34. У відповідності до абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (в редакції 2016 року)  до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника  податку включається: основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом;

35. Отже, обов`язок для сплати фізичною особою податку на доходи фізичних осіб від отриманого додаткового блага, згідно абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, виникає за наступних обов`язкових умов, зокрема: повідомлення кредитором щодо прощення кредитної заборгованості та отримання позичальником додаткового блага у формі суми анульованого боргу (що власне і було виконано банком у спірних правовідносинах); включення кредитором суми анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного).

36. Разом з тим підпункту 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи, як сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

37. Частиною 1  статті 1054 Цивільного кодексу України  передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

38. Згідно з частиною 1  статті 546 Цивільного кодексу України  виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

39. У відповідності до  статті 549 Цивільного кодексу України  неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

40. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

41. Згідно зі  статтею 605 Цивільного кодексу України  зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

42. Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, в разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

43. За таких обставин, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний доход. Разом з тим проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

44. Таким чином, законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором.

45. Наведене підтверджується також і змінами, які в подальшому внесені до законодавства, зокрема, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань" від 09 квітня 2015 року № 321-VIII, який набрав чинності 07 травня 2015 року, редакція підпункту  165.1.55  пункту  165.1  статті  165 Податкового кодексу України була доповнена абзацом другим, у зв`язку з чим сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності не підлягали включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

46. Проте, розглядаючи даний спір слід також звернути увагу на те, що Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань" № 321-VIII від 09 квітня 2015 року, положення якого набрали чинності 07 травня 2015 року, підрозділ 1 розділу XX "Перехідні положення" доповнено пунктом 8, у відповідності з яким не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

47. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року в разі зміни валюти.

48. Аналіз пункту 8 підрозділу 1  розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України  свідчить також й про те, що прощена (анульована) кредитором сума (розмір якої дорівнює різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначеною за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 1 січня 2014 року) не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу за наявності всіх обов`язкових умов: 1) фінансовий кредит в іноземній валюті не був погашений станом на 01 січня 2014 року; 2) операція з прощення (анулювання кредиту) здійснена після 01 січня 2015 року; 3) відбулась зміна валюти зобов`язання за кредитом з іноземної валюти у гривню.

49. Отже, не вважається додатковим благом та не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку сума, прощена (анульована) кредитором за його самостійним рішенням до закінчення строку позовної давності у розмірі різниці, яка розрахована цим кредитором відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ Кодексу, за умови непогашення валютного кредиту до 1 січня 2014 року.

50. Тобто, обов`язковими умовами для надання платнику податків преференцій у вигляді звільнення від оподаткування суми курсової різниці основного боргу, визначеної станом на день його погашення, є отримання особою кредиту в іноземній валюті до 01 січня 2014 року та неможливість його погашення у вказаний строк, а також прийняття банком самостійного рішення про прощення курсової різниці зміни валюти зобов`язання за таким кредитом (якщо в тому числі приймалось рішення про зміну валюти).

51. Таким чином, законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, комісії та/або штрафні санкції (пеню), прощені (анульовані) кредитором.

52. При цьому, Верховний Суд чітко розмежовує, що основну суму кредиту (тіло кредиту), відсотки, штрафи, пеню та вказує, що проценти нараховані за користування кредитними коштами включаються до оподаткованого доходу, що отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором, оскільки нараховані проценти за користування кредитом, є платою за надану послугу з користування кредитними коштами, а тому анулювання таких (процентів) - звільнення від оплати за таку послугу для позивальника є додатковим благом, при цьому обов`язок сплати таких передбачено умовами кредитного договору як невід`ємної частини домовленостей досягнутих між сторонами та не є засобом забезпечення їх виконання.

53. Боржник (платник податків), який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) суми боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

54. З врахуванням наведених нормативно-правових актів, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що сума прощеної апелянту основної заборгованості на підставі повідомлень про  прощення боргу від 20.10.2016 року за кредитними договорами у валюті (долар США), що в гривневому еквіваленті становить 1736686,50 грн є доходом платника податку та підлягає  оподаткуванню, як податком на доходи фізичних осіб так і військовим збором.

55. Оскільки, станом на момент проведення перевірки та винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень в податковому органі були наявні відомості з Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених позивачу доходів за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 у грошовій формі, як додаткове благо, яке підлягає декларування від АТ "Укрсиббанк" в ІV кварталі 2016 року в сумі 1736686,50 грн, то такий дохід платника податків підлягає оподаткуванню.

56. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податковим органом правомірно не взято до уваги рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 07 травня 2014 року у справі № 715/63/14-ц, а також рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 21 жовтня 2014 року у справі № 715/162/14-ц, які набрали законної сили, згідно яких позовні вимоги ПАТ "УкрСиббанк" задоволено частково та стягнуто з позивача заборгованість по основному боргу, зокрема: по договору № 11299197000 - 390324,01 грн та  по договору № 11299953000 - 18786,72 дол. США (на дату прийняття рішення становить - 482691,69 грн.).

57. Так як наявність таких рішень не свідчить про виконання їх боржником,а ні в суді першої інстанції, а ні в ході розгляду судом апеляційної інстанції докази виконання вказаних рішень апелянтом не надавались.

58. Окрім того, податковим органом виявлено не сплату військового збору апелянтом за отриманий дохід у вигляді додаткового блага.

59. Фізичні особи за результатами звітного податкового року самостійно розраховують військовий збір в розмірі 1,5 відсотків чистого оподатковуваного доходу, відображають в річній податковій декларації та сплачують в терміни, передбачені для сплати податку на доходи фізичних осіб за відповідний період. Першим звітним податковим періодом для нарахування військового збору з доходів фізичних осіб - підприємців є 2015 рік..

60. Таким чином, судом першої інстанції встановлено правомірність винесених податковим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, оскільки такі рішення і дії узгоджуються з  вимогами статті 19 Конституції України та відповідають критеріям статті 2 КАС України, що обумовлює безпідставність заявлених позовних вимог.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

           61.      Згідно зі    ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України           суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

           62. Відповідно до частин першої, другої, третьої    статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України     судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

           63. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

           64. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

           65. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

           66. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного      застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б      підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

          
Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Залімський І. Г.    Сушко О.О.