Справа № 308/9691/20

Закарпатський апеляційний суд

  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 
І м е н е м У к р а ї н и

10.12.2020                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, 
                                                 в с т а н о в и в :

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 листопада 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, 
визнаний винним і на нього накладено адміністративне стягнення за ст. 44-3 КУпАП у виді штрафу в розміні 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.
               Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн..
Згідно постанови, 21 вересня 2020 року о 02 годині 50 хвилин ОСОБА_2 перебував у громадському місці - магазині «Зіна» з продажу продуктів харчування, що знаходиться по вул. Швабській, 51-а, без засобів індивідуального захисту, зокрема, респіраторів або захисних масок, що закривають рот та ніс, у тому числі, виготовлених самостійно, чим порушив вимоги, передбачені п. п. 1 п. 10 постанови «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» від 22.07.2020 № 641, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою від 16.11.2020, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про зміну постанови шляхом накладення на нього менш суворого розміру адміністративного стягнення, а саме, 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
В заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 вказує на те, що строк на апеляційне оскарження пропустив із поважних причин. Стверджує, що в судове засідання 16.11.2020 не з`явився через погане самопочуття, так як мав підвищену температуру тіла (37,4), і зважаючи на те, що напередодні контактував із особою, хворою на COVID-19, змушений був залишатися вдома. При цьому, вказує на те, що про наявність оскаржуваної постанови дізнався лише 07.12.2020. Просить поновити йому строк на апеляційне оскарження.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги та клопотання, апеляційний суд дійшов висновку про те, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

          Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету й не порушує саму сутність цього права.

         Апеляційний суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, якщо його пропущено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

           Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова винесена 16.11.2020, що свідчить про те, що, відповідно до ст. 294 КУпАП, останнім днем подання на неї апеляційної скарги є 26.11.2020.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 було відомо про час та місце розгляду справи - 16.11.2020 о 08 год. 30 хв. (а. с. 10, 12), що також не заперечується ним у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Разом із тим, інформація про час та місце розгляду судами справ міститься на веб-сайті «Судова влада».

З матеріалів справи також убачається, що апеляційну скаргу подано 07.12.2020, тобто із пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови від 16.11.2020. 

При цьому, порушуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянтом не наведено будь-яких даних про поважність причин, які перешкодили йому подати апеляційну скаргу протягом визначеного ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження, у даному випадку до 26.11.2020.

Апеляційним судом не встановлено поважних причин, із яких ОСОБА_1 не звернувся до суду першої інстанції з питанням про результат розгляду справи раніше ніж 07.12.2020, та з яких апеляційна скарга не подана в передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП строк.
При цьому, доводи клопотання про отримання копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1 07.12.2020, з огляду на вищенаведене, не можуть слугувати підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження. 

При оцінці вказаних доводів, апеляційний суд враховує і те, що ОСОБА_1 не надано будь-яких доказів, які б підтверджували доводи про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, і при цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).

Вищенаведені обставини та положення ч. 2 ст. 294 КУпАП, відповідно до яких початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, свідчать про те, що причини, на які ОСОБА_1 посилається як на підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, - не являються поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження.

На будь-які інші обставини (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо) у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 не вказує, що у свою чергу свідчить про те, що апелянтом не доведено поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення. 

За таких обставин, наведені ОСОБА_1 в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження доводи, на переконання апеляційного суду, не дають підстав для поновлення строку на оскарження судового рішення, у зв`язку із чим, апеляційна скарга, подана із пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

При прийнятті рішення про необхідність відмови  ОСОБА_1  у поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску ( ОСОБА_1 не подав докази про підвищену температуру тіла (37,4), про звернення до лікаря, про те, що напередодні контактував із особою, хворою на COVID-19, про перебування на самоізоляції); що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті. 

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

                                                        П О С Т А Н О В И В :

подане ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення залишити без задоволення та відмовити у поновленні пропущеного строку.

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, - повернути ОСОБА_1 разом із усіма доданими до неї матеріалами, як особі, що їх подала, а також надіслати йому копію даної постанови. 

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан