УХВАЛА

15 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 280/1283/19
адміністративне провадження № К/9901/24402/20
Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області (правонаступник Головного управління ДФС у Запорізькій області) на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2020 року у справі № 280/1283/19 за позовом Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№77)» до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішень,
ВСТАНОВИВ:
Державне підприємство «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№  77)» звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому позивач просив:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 04 жовтня 2018 року № 0029781306 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб в частині порушення підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164, підпункту  165.1.1  "и" пункту 165.1  статті  165, підпункту 168.1.1, підпункту  168.1.2, підпункту  168.1.5  пункту  168.1  статті  168 Податкового кодексу України  із суми грошового зобов`язання за податковим зобов`язання на суму 433020,30 грн., за штрафними санкціями у сумі 336  173,50  грн. та суми пені до підпункту  129.1.1, підпункту  129.1.3  пункту  129.1  статті  129 Податкового кодексу України  на суму 138703,27  грн.;
- визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату боргу від 04 жовтня 2018 року №Ю-0029741306 на суму боргу у розмірі 231546,08  грн.;
- визнати протиправним та скасувати рішення № 029761306 вад 04 жовтня 2018 року про застосування штрафних санкцій у сумі 110919,50  грн. з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року, залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2020 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення № 029761306 від 04 жовтня 2018 року про застосування штрафних санкцій у сумі 110919,50 грн. за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.
Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04 жовтня 2018 року №Ю-0029741306 на суму 231546,08  грн.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення від 04 жовтня 2018 року № 0029781306 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних в частині визначення Державному підприємству «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 77)» податкового зобов`язання у розмірі 282208,29  грн., штрафних санкцій у розмірі 211656,22  грн. та пені у розмірі 71665,68  грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з рішеннями суддів першої та апеляційної інстанції, 25 вересня 2020 року від скаржника надійшла касаційна скарга.
Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про залишення її без руху з наступних підстав.
Скаржник в прохальній частині касаційної скарги просить визнати поважними причини та поновити строк на касаційне оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2020 року.
На обґрунтування доводів щодо поважності пропуску строку на касаційне оскарження скаржник касаційної скарги стверджує, що первісна касаційна скарга на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2020 року була подано 18 лютого 2020 року, яку ухвалою Верховного Суду від 20 березня 2020 року повернуто скаржнику. Вдруге касаційну скаргу було подано 15 серпня 2020 року, а ухвалою Верховного Суду від 07 вересня 2020 року повернуто скаржнику вдруге.
Окрім цього, як слідує з матеріалів касаційної скарги, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 23 січня 2020 року, оприлюднено 03 лютого 2020 року, ухвалою Верховного Суду від 20 березня 2020 року касаційну скаргу повернуто скаржнику, а вдруге подано скаржником касаційну скаргу до Верховного Суду лише 15 серпня 2020 року, яку також було повернуто скаржнику ухвалою Верховного Суду від 07 вересня 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.
Згідно ч. 1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Згідно ч. 3 ст. 329 КАС України встановлено, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Згідно з ч. 3 ст. 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Частиною 2 ст. 332 КАС України встановлено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 330 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу.
За таких обставин, відповідно до правил ст. 169, КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження вказавши інші підстави та надавши належні докази на підтвердження поважності підстав пропуску строку на касаційне оскарження.
Керуючись ст. 329, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволені клопотання Головного управління ДПС у Запорізькій області (правонаступник Головного управління ДФС у Запорізькій області) про поновлення строку на касаційне оскарження Запорізького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2020 року у справі № 280/1283/19.
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області (правонаступник Головного управління ДФС у Запорізькій області) на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2020 року у справі № 280/1283/19 залишити без руху.
Установити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, а також у разі, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнання судом неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                М. М. Яковенко

Судді                                                                                                    І. В. Дашутін

                                                                                                    О. О. Шишов