ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий у першій інстанції: Федорчук А.Б.
                                                                                                      Суддя-доповідач: Епель О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2020 року                                                                               Справа № 640/13441/19

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді          Епель О.В., 
суддів:                                    Губської Л.В., Степанюка А.Г.,
за участю секретаря           Лісник Т.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 травня 2020 року у справі 

за позовом            ОСОБА_1 

до                     Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про                     визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В :

          Історія справи.
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач) про:
- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за його заявою від 06.05.2019;
- зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи на шахті ім. М. Горького з 03.08.1987 по 30.11.1994, що надає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно зі Списком №1;
- зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах на підставі заяви від 06.05.2019, з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 28.11.2014 № 302, довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 28.11.2014 № 301; архівної довідки від 28.11.2014 № 303; наказу про проведення атестації робочих місць від 27.03.1995 № 191 з додатками; протоколу атестації робочих місць по умовах праці підземних робітників шахти імені М. Горького від 27.03.1995.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 травня 2020 року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, викладену в  листі №1Н0930/03 від 27.06.2019, щодо зарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового стажу періодів роботи з 03.08.1987 по 30.11.1994;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) період роботи на шахті ім. М. Горького з 03.08.1987 по 30.11.1994, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно зі Списком № 1.
У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Ухвалюючи зазначене рішення в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що довідка про заробітну плату № 302 та довідка про підтвердження наявного трудового стажу позивача для призначення пенсії від 28.11.2014, видана ДП «Шахта імені Максима Горького» за період з 03.08.1987 по 30.11.1994, тобто до 20.02.2014 (початок тимчасової окупації, згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»), а тому, такий період працевлаштування та отримання заробітку позивачем не може піддаватися сумніву та позбавляти його права на отримання пенсії в повному обсязі, обрахованої із заробітку, який він отримував на законних підставах, тільки з тих міркувань, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де позивач набув цей стаж за період роботи на підприємстві.
При цьому, суд зазначив, що позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через неможливість перевірки достовірності інформації, у зв`язку з наданням довідки підприємством, що знаходиться на території, непідконтрольній українській владі.
Ухвалюючи рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що на момент звернення позивача до пенсійного органу із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах у нього, відповідно до наданих ним документів, був наявний загальний стаж 19 років 5 місяців 2 дні та стаж роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників - 7 років 3 місяці 27 днів, який не є достатнім, як того вимагає стаття 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, зазначаючи, що позивач до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах надав довідки, видані ДП «Шахта імені Максима Горького», яке знаходиться на території, де проводиться операція Об`єднаних сил (м. Донецьк). Тому, такі довідки, на переконання апелянта, не можуть бути враховані при призначенні пенсії.
З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.
          Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2020 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.
Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 06.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Д вказаної заяви позивач додав: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; документи про місце проживання (реєстрації) особи; заяву про призначення/перерахунку пенсії; паспорт/посвідку; трудову книжку (копію); військового квитка; диплому (свідоцтва, атестата) про навчання; довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; довідки про зміну назви організації; довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників; заяву про спосіб виплати пенсії (для виплати через банк) Ощадбанк.
За результатом розгляду цієї заяви позивача ГУ ПФУ в м. Києві листом від 27.06.2019 № 1Н0930/03 повідомило, що до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах надано довідку, видану ДП «Шахта імені Максима Горького», яке розташовано на території, де проводиться операція Об`єднаних сил (м. Донецьк), що унеможливлює проведення перевірки первинних документів, на підставі яких видані пільгові довідки, а тому, підстави для врахування зазначених довідок під час визначення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відсутні.
Матеріалами справи підтверджується факт проведення атестації робочих місць працівників шахти імені Максима Горького відповідно до наказів №191 від 27 березня 1995 року, №106/к від 01 лютого 2002 року, №62 від 25 січня 2007 року, №236 від 19 квітня 2007 року, №18 від 16 січня 2012 року.
Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах, звернувся до суду з цим позовом.
Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Європейською соціальною хартією від 03.05.1996, ратифікованою Законом України «Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої) № 137-V 14.09.2006 (далі - Хартія), Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №  1788-XII (далі - Закон № 1788-ХІІ), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. 
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. 
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Підпунктами 4, 23 частини 1 Хартії визначено, що всі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.
Згідно з п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
У частині першій статті 56 Закону № 1788-XII закріплено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Згідно зі ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій, є трудова книжка.
Аналогічне правове положення закріплено у ст. 48 КЗпП України та в п. 1 Порядку № 637.
Крім того, у п. 1, 2, 20 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
У ч.ч. 1, 3 ст. 44, ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 цього Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.
Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Системний аналіз викладених правових норм надіє підстави стверджувати, що правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788-XII є набуття нею відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком № 1, за наявності вікового цензу.
Водночас, основним документом, який підтверджує наявність в особи відповідного стажу роботи, є трудова книжка, а за відсутності записів в ній - уточнюючі первинні документи.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що відомості про трудову діяльність позивача підтверджуються записами в його трудовій книжці, в якій, зокрема містяться посилання на відповідні накази як на підставу внесення записів, вони завірені підписом повноважної особи та печаткою, не містять виправлень, тобто оформлені належним чином, що не викликає у суду сумніву щодо їх достовірності.
При цьому зазначені записи в трудовій книжці позивача в установленому порядку недійсними не визнані.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, наявність вищевказаних записів у трудовій книжці позивача взагалі виключає необхідність подання ним додаткових документів.
Втім, позивачем було надано такі документи, а саме уточнюючі довідки.
Водночас, доводи відповідача щодо неприйнятності поданих позивачем довідок через те, що підприємства, якими вони видані, знаходяться на непідконтрольній території, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, так як вказана обставина не може слугувати підставою порушення прав громадян України на пенсійне забезпечення, що відповідає правозастосовній практиці в частині застосування так званих «намібійських винятків» Міжнародного суду ООН та ніяким чином не легітимізує таку владу.
Аналогічний правовий висновок викладений в ухваленій у цій справі постанові Верховного Суду від 31.10.2019 та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковим для врахування колегією суддів.
Враховуючи ці та всі інші висновки Верховного Суду, наведені у постанові в цій справі, колегія суддів зазначає, що відповідачем при вирішенні питання щодо призначення позивачу пільгової пенсії зазначені обставини належним чином досліджені не були, об`єктивної оцінки їм не надано, безпідставно не враховано наявності у позивача пільгового стажу за Списком № 1, який підтверджується вищевказаними доказами та не перевірено його достатності та наявності у позивача відповідного віку для призначення спірної пенсії, тобто не перевірено умов, закріплених у п. «а» ст. 13 Закону № 1788-XII.
Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Враховуючи вищевикладене, перевіривши рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, згідно зі ст. 308 КАС України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для часткового задоволення цього позову.
Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.          
Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 травня 2020 року - без змін.
Розподіл судових витрат.
Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
          Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м.  Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 травня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судове рішення виготовлено 26 листопада 2020 року.

Головуючий суддя          

Судді: