ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 листопада 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/174/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач),   суддів:  Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 року в адміністративній справі №340/174/20 (суддя у 1 інстанції Брегея Р.І.) за позовом   ОСОБА_1   до Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, в якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 12.12.2019 року №3106 в частині відмови позивачу в надані дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га, яка розміщена на території Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області за межами населеного пункту;
          - зобов`язати Соколівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області надати позивачу дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га, яка розміщена на території Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області за межами населеного пункту.
Позов обґрунтовано тим, що відповідачем незаконно відмовлено надати дозвіл на розробку проекту землеустрою. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 12 грудня 2019 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на підставі заяви від 23 жовтня 2019 року. Зобов`язано Соколівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства від 23 жовтня 2019 року з урахуванням правового висновку суду. В іншій частині позову відмовлено у задоволенні.           
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовних вимог та задовольнити позов в цій частині. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним, наявним обставинам та виключити подальше звернення особи до суду за захистом порушеного права. Під ефективним засобом захисту слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект, а тому в даному випадку остаточне відновлення порушених прав позивача може бути саме шляхом зобов`язання відповідача надати відповідний дозвіл. 
В відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін. 
Справа судом розглянута  в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 23 жовтня 2019 року позивач подав до відповідача заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на її території. Разом із заявою надано графічні матеріали щодо бажаного місця розташування земельної ділянки.
Рішенням відповідача від 12 грудня 2019 року відмовлено позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки земельна ділянка, на яку претендує позивач, включена до переліку земельних ділянок, які виставлені на земельні торги.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного. 
З матеріалів справи слідує, що 14 березня 2019 року відповідачем прийнято рішення №2298 “Про включення земельних ділянок несільськогосподарського призначення комунальної власності до переліку, право оренди на які підлягають продажу на земельних торгах”. 
Так, в силу ч. 3 ст. 136 ЗК України, земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися в користування до завершення торгів.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем не вчинено будь-яких дій щодо реалізації свого рішення №2298 від 14 березня 2019 року.
Відповідно до частин 6 та 7 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. 
У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. 
До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). 
У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає:
- дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки
- або мотивовану відмову у його наданні. 
Отже вищезазначена норма діє правові підстави суб`єкту владних повноважень діяти на свій розсуд щодо надання дозволу або надання відмови у дозволі. 
При цьому, підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
В силу частини 1 статті 134 ЗК України визначено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. 
Як зазначено вище, приписами частини 3 статті 136 ЗК України встановлено, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.
Однак, після прийняття рішення №2298 від 14 березня 2019 року до 16 червня 2020 року відповідачем не вчинено дій стосовно реалізації цього рішення (проведення торгів).
На думку колегії суддів апеляційної інстанції така бездіяльність відповідача дійсно породжує правову невизначеність, яка створює перешкоду щодо набуття у власність позивачем земельно ділянки. 
Однак, з врахуванням дискреційних повноважень відповідача, судом першої інстанції вірно зроблено висновок, що ефективним способом захисту прав позивача у даному випадку буде рішення про зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання  позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства від 23 жовтня 2019 року з урахуванням правового висновку суду. 
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що відповідачем рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Також слід зазначити, що частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
При цьому, у контексті обставин спору застосування способу захисту вимагає з`ясування, чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для одержання дозволу на розробку проекту землеустрою.
Зокрема, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що повноваження Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою є дискреційними, однак, належним способом захисту, відновлення прав позивача за даних фактичних обставин є дійсно  зобов`язання відповідача повторно розглянути відповідне клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на її території, оскільки існує рішення №2298 “Про включення земельних ділянок несільськогосподарського призначення комунальної власності до переліку, право оренди на які підлягають продажу на земельних торгах”. 
Водночас, при прийнятті в подальшому рішення, суб`єкт владних повноважень не вправі відмовляти позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з тих самих підстав, за яких скасоване оскаржуване рішення відповідача. 
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення. 
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 328 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 року в адміністративній справі №340/174/20 - залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 року в адміністративній справі №340/174/20 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.    

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва