Ухвала
02листопада 2020 року
м. Київ
справа № 2-3902/11
провадження № 61-14939ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 15 вересня 2020 року у справі за заявою акціонерного товариства «Універсал Банк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2019 року акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - 
АТ «Універсал Банк»), яке є правонаступником ПАТ «Універсал Банк», звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2020 року заяву АТ «Універсал Банк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу задоволено. Видано дублікат виконавчого листа № 2-3902/11 від 05 березня 2013 року, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з 
ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості та поновлено строк для пред`явлення його до виконання.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 15 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2020 року залишено без змін.
У жовтні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій заявник просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити судове рішення про залишення заяви АТ «Універсал Банк» без задоволення, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права. 
Також посилається на те, що судами не враховано, що заявник не надав належних та допустимих доказів втрати виконавчого документа. Наголошує на тому, що сама по собі відсутність виконавчого документа не свідчить про його втрату.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку. 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження
у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
АТ «Універсал Банк» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа.
У частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд касаційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, 
а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання 
про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити 
у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;
3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, 
про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, 
про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження 
за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову 
в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими 
або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
У переліку ухвал суду першої інстанції, які підлягають касаційному оскарженню після їх перегляду в апеляційному порядку, що визначений у частині першій статті 389 ЦПК України, ухвала про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України) відсутня.
Отже, постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, а отже не може бути предметом перегляду у касаційному порядку.
Частиною другою статті 382 ЦПК України передбачено, що постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку 
у випадках, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
У частині оскарження судового рішення про видачу дубліката виконавчого листа суд касаційної інстанції дійшов наступного висновку.
У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права
на справедливий суд та ефективний захист прав сторони у справі, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 
2016 року № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, 
а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Судами встановлено, що на виконанні Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя перебував виконавчий лист від 05 березня 2013 року № 2-3902/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості у розмірі 834 735 грн.
 
Відповідно до підпункту 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.
Згідно з пунктом 10 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.
Задовольняючи заяву АТ «Універсал Банк» про видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, 
на підставі наданих доказів та встановлених фактичних обставин справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для видачі дубліката виконавчого листа, оскільки оригінал виконавчого листа від 05 березня 
2013 року № 2-3902/11, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя, було втрачено в ході проведення виконавчих дій після пред`явлення його до виконання та відкриття виконавчого провадження. При цьому відомості про повне виконання рішення суду відсутні.
Наведені у касаційній скарзі доводи загалом зводяться до незгоди із висновками судів щодо встановлених обставин справи та спрямовані на переоцінку доказів. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
У разі наявності у  ОСОБА_1 доказів виконання Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2012 року у справі № 2-3902/11 він не позбавлений права надати їх державному виконавцю.
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Оцінивши доводи касаційної скарги та мотиви судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судами вищевказаних норм Закону України «Про виконавче провадження» та ЦПК України не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга  ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 15 вересня 2020 року є необґрунтованою.
Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду 
м. Запоріжжя від 16 березня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 15 вересня 2020 року у справі за заявою акціонерного товариства «Універсал Банк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                     С. Ф. Хопта
 
       Є. В. Синельников
 
       В. В. Шипович