Справа № 127/27527/19
Провадження № 22-ц/801/1905/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Войтко Ю. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року	  	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:
головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,
суддів Міхасішина І. В., Стадника І. М.,
з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н. Р.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стягайло Олександр Павлович, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 вересня 2020 року, постановлену під головуванням судді Федчишена С. А. в місті Вінниці Вінницької області, зі складенням повного тексту судового рішення 14 вересня 2020 року, 
у справі № 127/27527/19 за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2019 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:
У жовтні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2019 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору №б/н від 13.08.2011 в розмірі 139 349,11грн. – заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 29.04.2019 по 30.06.2019 та 2 090,24 грн. судового збору.
14 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2019 року у вказаній цивільній справі. 
Заявник зазначає, що вказаним вище судовим рішенням стягнено з нього на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по процентам за користування кредитом, при цьому банком не було надано належних доказів в підтвердження наявності заборгованості, при ухваленні цього рішення судом не було враховано норми матеріального права та фактичні обставини справи, що свідчить про необхідність його перегляду та скасування.
У заяві про перегляд заочного рішення заявник також просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, оскільки вказане рішення було отримано адвокатом відповідача 17.07.2020, після чого рішення та матеріали позову були передані особисто йому.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 вересня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2019 року.
Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2019 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що представник відповідача отримав заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09.12.2019 - 17.07.2020, тоді як до суду з заявою про перегляд заочного рішення звернувся 14.08.2020, тобто з пропуском строку, встановленого ст. 284 ЦПК України, при цьому поважності причини пропуску суду не надано, оскільки вони не підтверджені матеріалами справи, а тому дійшов висновку, що у задоволенні заяви про поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення необхідно відмовити та керуючись нормами ст. 126, 127, 284 ЦПК України залишив заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення без розгляду.
Не погодившись із вказаною ухвалою,  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Стягайло О. П., подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала суду є незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального права, а саме, судом першої інстанції неправильно застосовано норму ч. 3 ст. 287 ЦПК України, тому просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що заява про перегляд заочного рішення суду була надіслана без пропуску строку, відповідно до ч. 6 ст. 124 ЦПК України, якою встановлено, що строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку. Суд в оскаржуваній ухвалі вказує, що відповідач звернувся до суду 14.08.2020, тобто встановлює той день коли суд фактично отримав відповідні документи, а мав встановити день відправлення засобами зв`язку, чим порушив норми цивільного законодавства. Судом першої інстанції порушено норми процесуального права при розгляді заяви про перегляд заочного рішення, оскільки така заява фактично була прийнята судом до розгляду, оголошена в судовому засіданні 14.09.2020, учасники справи надавали пояснення в судовому засіданні, тобто заява розглядалась по суті, незважаючи на це суд залишив заяву про перегляд заочного рішення без розгляду, що є незаконним після розгляду заяви по суті, про що постановив оскаржувану ухвалу.
       Зазначає, що за результатами розгляду заяви суд, керуючись нормою ч. 3 ст. 287 ЦПК України, мав винести ухвалу якою б заяву про перегляд заочного рішення – залишити без задоволення, якщо суд першої інстанції вважає доводи заяви недостатніми, що включає обставини пропуску строку, його повноваження полягають у залишенні заяви без задоволення. Отже своїм рішенням суд неправомірно обмежує право відповідача на апеляційне оскарження заочного рішення від 09 грудня 2019 року.
       Своїм правом на подання відзиву Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» не скористалось.
В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала з посиланням на викладені в ній обставини.
Представник Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, а тому згідно з вимогами частини другої статті 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
       Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції відповідає вищевказаним вимогам закону.
Як вбачається з матеріалів справи, 09 грудня 2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено заочне рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позов задоволено стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору №б/н від 13.08.2011року в розмірі 139 349,11грн. – заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 29.04.2019р. по 30.06.2019р. та 2 090,24грн. судового збору.
Копія повного тексту вказаного рішення суду 10.12.2019 була направлена сторонам (а.с.68)
Представник відповідача 09.07.2020 звернувся в суд із заявою про отримання копії судового рішення, та відповідно до розписки від 17.07.2020 представник відповідача отримав копію заочного рішення суду по справі №127/27527/19 (а.с.75,76).
13.08.2020 відповідач ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про перегляд заочного рішення суду (а.с.77).
У заяві зазначив, що копію вказаного заочного рішення адвокат відповідача отримав 17 липня 2020 року, після чого рішення та матеріали позову були передані особисто йому для складання цієї заяви, у зв`язку із чим просив поновити пропущений строк.
Глава 6 ЦПК України встановлює порядок застосування процесуальних строків та положення цієї глави застосовуються сукупно з іншими положеннями цього Кодексу, якщо в окремих статтях не вказано про інше.
Так, згідно із статтею 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
Строк подання заяви про перегляд заочного рішення визначено у статті 284 ЦПК України. 
Відповідно до статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Згідно із статтею 284 ЦПК України відповідач має право подати заяву про його перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання повного тексту) або має право на поновлення строку, якщо повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення (складання) та якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Початок відліку строку подання заяви про перегляд заочного рішення, яке відповідачем отримано 17 липня 2020 року згідно із статтею 123 ЦПК України починається з 18 липня 2020 року та закінчується після спливу двадцяти днів, тобто останнім днем є 06 серпня 2020 року.
При цьому заяву про перегляд заочного рішення заявник направив до суду першої інстанції поштовим зв`язком лише 13 серпня 2020 року, про що свідчить конверт зі штрих-кодом 2103601936926 (а.с.85). 
В оскаржуваній ухвалі суд помилково вказує, що відповідач звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення 14 серпня 2020 року. Проте зазначене не спростовує вірні висновки суду першої інстанції при вирішенні даної справи.
Колегія суддів апеляційного суду не може погодитися з позицією скаржника щодо поважності наведених ним підстав пропуску строку, оскільки заяву ним подано по пошті 13 серпня 2020 року.
Отже, після отримання рішення суду обставин, які поза волею відповідача об`єктивно перешкодили б йому у використанні наданого законом права на подачу заяви про перегляд заочного рішення, заявником не наведено.
Статтею 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Встановивши, що заява про перегляд заочного рішення подана з пропуском визначених законом строків, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у поновленні пропущеного строку і залишення заяви без розгляду, керуючись нормами цивільного процесуального щодо процесуальних строків.
Частиною третьою статті 127 ЦПК України визначено, що якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.
З урахуванням викладеного, посилання скаржника, що заява розглядалась по суті 14.09.2020, незважаючи на це суд залишив заяву про перегляд заочного рішення без розгляду, що є порушенням норм процесуального права під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення є безпідставними.
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).
Апеляційна скарга не містить доводів чи пояснень обставин щодо причин пропуску установленого процесуального строку.
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у § 34 рішення у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року, заяви № 17160/06 та № 35548/06, зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, §§ 22,23).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який правильно застосував норми процесуального права та постановив судове рішення, яке відповідає закону.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 382, 389, апеляційний суд,

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стягайло Олександр Павлович, залишити без задоволення.
       Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 вересня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 11 листопада 2020 року.

Головуючий                                         Ю. Б. Войтко

Судді:                                                            І. В. Міхасішин 

                                         І. М. Стадник