ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

03 грудня 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 740/3265/20
Головуючий у першій інстанції – Шевченко  І. М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1281/20

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Висоцької Н.В.
суддів: Бобрової І.О., Євстафієва О.К.,
сторони: позивач – Комунальне підприємстве «Виробниче управління комунального господарства»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 вересня 2020 року (місце ухвалення – м. Ніжин, дата складання повного тексту рішення – 01.09.2020) у справі за позовом Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,
                                     В С Т А Н О В И В:
У липні 2020 року Комунальне підприємство «Виробниче управління комунального господарства» (далі – КП «ВУКГ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги. В обгрунтування позову посилались на те, що позивач є єдиним виконавцем послуг з вивезення та захоронення побутових відходів у м.Ніжині на підставі рішень виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 30.07.2009 №361 та від 14.07.2016 №192. З грудня 2016 року на території м.Ніжина діє публічний договір про надання послуг з вивезення та захоронення побутових відходів, який був розроблений відповідно до Типового договору, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2008 № 1070 «Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів». 
Вказаний Договір було опубліковано у спеціальному випуску міської газети «Вісті» від 14.11.2016 № 46, та повний текст Договору знаходиться у постійному відкритому доступі в мережі інтернет на офіційному сайті Ніжинської міської ради, та набрав чинності 15.12.2016. Публічний договір укладений з урахуванням вимог ч. 3 ст. 205, ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦПК України без підписання письмового примірника сторонами. Громадянка ОСОБА_1 протягом 30 днів не повідомила про відмову від укладення даного договору, та не надала своїх заперечень чи будь-яких інших зауважень, вчинила дію, яка засвідчує її волю до отримання пропозиції щодо укладення договору.
Таким чином, договір є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення у договорі або законі не висловив заперечень проти договору (мовчання).
Позивач у позові зазначає, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає зі своєю родиною, є споживачем послуг з вивезення та захоронення побутових відходів. За адресою домогосподарства відповідача відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідач користувалася та продовжує користуватися послугами позивача, але порушує терміни сплати за спожиті комунальні послуги і своєчасно не вносить плату за надані послуги на рахунок КП «ВУКГ», внаслідок чого починаючи з 01.08.2017 по 30.06.2020 утворилась заборгованість.
В позові позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «ВУКГ» заборгованість за спожиті послуги з вивезення та захоронення побутових відходів в сумі 3002,92 грн за період з 01.08.2017 по 30.06.2020, та стягнути витрати на судовий збір у сумі 2102,00 грн.
Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 01.09.2020 стягнуто з ОСОБА_1 КП «ВУКГ» заборгованість за спожиті послуги з вивезення та захоронення побутових відходів у розмірі 3002, 92 грн за період з 01.08.2017 по 30.0.6.2020, та судовий збір у розмірі 2102 грн.
Рішення суду обґрунтовано тим, що між сторонами укладено договір про надання послуг з вивезення та захоронення побутових відходів, відповідач є споживачем послуг, які надаються позивачем, проте згідно довідки за особовим рахунком відповідача за період з серпня 2017 року по червень 2020 року утворилась заборгованість в розмірі 3002,92 грн, яка підлягає стягненню на користь позивача.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду представник ОСОБА_1 – адвокат Аніщенко О.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Ніжинського міськрайонного суду від 01.09.2020, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Та просить стягнути з КП «ВУКГ» на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору і витрати на правову допомогу.
За доводами апеляційної скарги оскаржуване рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що відсутні підстави для висновку про встановлення договірних відносин між сторонами. Зазначає, що ОСОБА_1 не укладала договір про надання послуг з вивезення та захоронення побутових відходів з КП «ВУКГ»; будь-якого спеціального випуску міської газети «Вісті» з опублікованим текстом публічного Договору про надання послуг з вивезення та захоронення побутових відходів у м. Ніжин з КП «ВУКГ» не отримувала; з вказаним Публічним договором, розміщеним на офіційному сайті Ніжинської міської ради Чернігівської області та на офіційному сайті КП «ВУКГ», не знайомилась у зв`язку з технічної можливості доступу до мережі Інтернет; конклюдентних дій, які б свідчили про укладення з позивачем договору не вчиняла та у будь-який інший спосіб не акцептувала пропозицій позивачу на укладення такого договору.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», для встановлення договірних відносин КП «ВУКГ» зобов`язане було надати ОСОБА_1 письмово проект відповідного договору, а остання зобов`язана була або підписати такий договір, або вчинити дії, які засвідчують її волю до отримання відповідної комунальної послуги. Позивачем не доведено, що ним подано відповідачу письмовий проект відповідного договору і остання отримала такий документ, а також вчинила дії, які засвідчують її волю до отримання відповідної комунальної послуги від цього виконавця. Позивач не надав суду договір про приєднання відповідача до Публічного договору, або інший документ, яким засвідчується волевиявлення іншої сторони на приєднання до запропонованого договору.
Заявник у скарзі посилається, що в суді першої інстанції заявляла, що не споживала жодних послуг позивача, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження фактичного надання послуг ОСОБА_1 і фактичного споживання нею таких послуг.
Суд першої інстанції послався на розрахунок наданий позивачем, який складено в односторонньому порядку, та жодним чином не доводить користування відповідачем послугами. Крім того, за розрахунком вартість послуг обрахована за 4 осіб, хоча з 27.08.2014 за адресою відповідача зареєстровано тільки 2 особи, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
У відзиві на апеляційну скаргу КП «ВУКГ» просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення. Посилається на законність судового рішення та необґрунтованість апеляційної скарги. Зазначає, що з грудня 2016 року на території м. Ніжина діє Публічний договір про надання послуг з вивезення та захоронення побутових відходів. Даний договір був розроблений відповідно до типового договору, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2008 року № 1070 «Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів». На підставі Публічного договору та даних із бази КП «НМПБ» з 15.12.2016 відкрито особовий рахунок за адресою відповідача, та зазначено, що мешкає 4 особи. Про зміни кількості зареєстрованих (фактично проживаючих) осіб споживач зобов`язаний був повідомити виконавця, проте отримуючи квитанції на оплату спожитих послуг, попередження про наявність заборгованості по особовому рахунку відповідач не реагувала. Наведені в апеляційній скарзі доводи щодо необґрунтованості та незаконності рішення суду першої інстанції не є належно обґрунтованими та не відповідають дійсним обставинам справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги частково враховуючи наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, серед іншого, є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України).
Згідно із ч. 2 ст. 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою відкрито особовий рахунок №  НОМЕР_1 .
Рішенням Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 14.07.2016 № 192 введено в дію рішення комісії з визначення переможця конкурсу на надання послуг з вивезення побутових відходів на території міста Ніжина та встановлення терміну надання послуг (а.с. 8).
Рішеннями Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 21.02.2019 № 45, 46 кориговано тарифи на послуги з вивезення побутових відходів згідно з графіком для населення, бюджетних установ та інших споживачів виконавцю послуг - КП «ВУКГ» (а.с. 9, 10).
Рішенням Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 23.12.2016 № 385 затверджено норми надання послуг із вивезення твердих побутових відходів для м. Ніжина на 2017 - 2021 роки (а.с. 12).
У спецвипуску Ніжинської міської газети «Вісті» від 14.11.2016 року № 46 (1113) опубліковано публічний договір про надання послуг з вивезення та захоронення побутових відходів з публічною офертою до нього. Вказаний публічний договір знаходиться у постійному доступі на офіційному сайті Ніжинської міської ради та на офіційному сайті КП «ВУКГ» (а.с. 6-7)
Виконавцем послуг з вивезення та захоронення побутових відходів у м. Ніжині визначено КП «ВУКГ» згідно з рішенням Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 30.07.2009 № 361 «Про визначення послуги з вивезення побутових відходів як окремої комунальної послуги» та рішення Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 14.07.2016 № 192 «Про введення в дію рішення комісії з визначення переможця конкурсу на надання послуг з вивезення побутових відходів на території Ніжина та встановлення терміну надання послуг».
Відповідно до довідки за особовим рахунком № НОМЕР_1 по провулку Південному, 28 у м. Ніжин ( ОСОБА_1 ) за період з серпня 2017 року по червень 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 3002,92 грн (а.с. 5).
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, між сторонами укладено договір про надання послуг з вивезення та захоронення побутових відходів, відповідач є споживачем послуг, які надаються позивачем, проте згідно довідки за особовим рахунком відповідача за період з серпня 2017 року по червень 2020 року утворилась заборгованість в розмірі 3002,92 грн, яка підлягає стягненню на користь позивача.
З висновком місцевого суду в частині визначення розміру стягнутої заборгованості не погоджується колегія суддів апеляційної інстанції виходячи з наступного.
Підпунктами 1.1, 1.2 пункту 1 публічного договору про надання послуг з вивезення та захоронення побутових відходів передбачено, що виконавець зобов`язується згідно з графіком надавати послуги з вивезення та захоронення твердих побутових відходів (далі - Послуги), а Споживач зобов`язується своєчасно оплачувати Послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором. Виконавцем послуг з вивезення та захоронення побутових відходів у м. Ніжині визначено Комунальне підприємство «Виробниче управління комунального господарства» згідно з Рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 30.07.2009 р. № 361 «Про визначення послуги з вивезення побутових відходів як окремої комунальної послуги» та Рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 14.07.2016 р. № 192 «Про введення в дію рішення комісії з визначення переможця конкурсу на надання послуг з вивезення побутових відходів на території Ніжина та встановлення терміну надання послуг».
Згідно з п/п 5.2.1 п. 5 вказаного договору споживач зобов`язується оплачувати в установлений договором строк за надані йому послуги з вивезення та захоронення відходів.
Споживач несе відповідальність згідно з законом і цим договором, зокрема, за несвоєчасне внесення плати за послуги та невиконання зобов`язань, визначених цим договором і законом (п/п 7.1.1, 7.1.2 п. 7).
Відповідно до п/п 10.1 - 10.3 п. 10 договору даний Договір укладається з урахуванням вимог ч. 3 ст. 205, ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України без підписання письмового примірника Сторонами. Якщо протягом 30 днів з дня опублікування даного Договору не буде письмових заперечень Споживача, він вважається укладеним. Даний Договір набирає чинності через 30 днів з дня його офіційного оприлюднення в засобах масової інформації і діє до 14 липня 2024 р.
Підпунктами 11.3-11.6 п. 11 публічного договору встановлено, що даний договір розроблено відповідно до типового договору, затвердженого Постановою КМУ від 10.12.2008р. № 1070. У випадках, не передбачених цим Договором, сторони керуються чинним законодавством України. Цей Договір публічно доводиться до відома усіх Споживачів шляхом його публікації в офіційному виданні - газеті «Вісті». Текст Договору постійно доступний Споживачам в мережі Інтернет на офіційному сайті Ніжинської міської ради www.nizhynrada.org та на офіційному сайті комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» www.unenizh.org.ua.
Згідно довідки відділу квартирного обліку, приватизації житла та ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Ніжинської міської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18).
Позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за комунальні послуги. Проте ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13.07.2020 скасовано судовий наказ по справі №740/2257/20 від 15.06.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «ВУКГ» заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.07.2017 по 30.04.2020 в сумі 2 827,24 грн та 210,20 грн судового збору (а.с.4), що стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 633 ЦК України встановлено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано у пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні.
Акцептом визнається відповідь особи, якій адресована оферта, про її прийняття. Акцепт повинен бути повним і беззастережним. Мовчання за загальним правилом не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом.
Разом з тим, згідно зі статтею 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.
Виходячи з тлумачення пункту 2 статті 205 ЦК України і пункту 2 статті 642 ЦК України, можна зробити висновок, що укладення договору шляхом вчинення виключно конклюдентних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом.
Таким чином, договір про надання послуг з вивезення та захоронення побутових відходів є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення у договорі або законі не висловив заперечень проти договору (мовчання).
Договір з вивезення відходів містить в собі також елементи договору приєднання (стаття 634 ЦК України), оскільки договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Вивезення побутових відходів є видом житлово-комунальних послуг, що надаються мешканцям певної адміністративно-територіальної одиниці і на ці правовідносини розповсюджується Закон України «Про житлово-комунальні послуги».
Цим Законом у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, було передбачено, зокрема, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (частина третя пункт 1 та 5 статті 20).
Такі положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та неможливість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням у випадках, встановлених законом та у порядку встановленому законом), зокрема договору про вивезення побутових відходів. За таких обставин, прийняття оферти виконавця послуг з вивезення побутових відходів може бути у вигляді мовчання.
Згідно з пунктом б частини першої статті 15 Закону України «Про відходи» громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані вносити в установленому порядку плату за послуги з поводження з побутовими відходами.
У частинах другій та третій статті 35-1 Закону України «Про відходи» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання твердих побутових відходів. Збирання та вивезення побутових відходів у межах певної території здійснюються юридичною особою, яка уповноважена на це органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, спеціально обладнаними для цього транспортними засобами.
На виконання зазначеного Закону прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2008 року № 1070, якою затверджено Правила надання послуг з поводження з побутовими відходами. Положеннями пунктів 6-13 цієї постанови визначено норми вивозу відходів, контроль якості послуг, графік надання послуг визначається замовником послуг - органом місцевого самоврядування, а оплата за послуги здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 2006 року № 1010.
Системне тлумачення вказаних норм свідчить, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами з вивезення побутових відходів; а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про вивезення відходів або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання.
Такий правовий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 11 листопада 2019 року у справі № 646/834/17, який в силу положень ч.4 ст. 263 ЦПК України повинен враховуватися апеляційним судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
У справі, що переглядається, встановлено, що в якості пропозиції для підписання споживачами в спеціальному випуску Ніжинської міської газети «Вісті» від 14.11.2016 № 46 був опублікований Публічний Договір про надання послуг з вивезення та захоронення побутових відходів з публічною офертою до нього.
Протягом 30 днів з дня опублікування даного Договору у засобах масової інформації відповідач про свою відмову укласти договір про надання послуг з вивезення та захоронення побутових відходів чи про свою незгоду із умовами опублікованого договору до відповідача у письмовому вигляді не направив, а тому ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла пропозицію КП «ВУКГ» щодо укладення договору про надання послуг з вивезення та захоронення побутових відходів, положення якого відповідають типовому договору.
Таким чином, за матеріалами справи встановлено, що позивач направив оферту, відповідач протягом встановленого строку письмових заперечень щодо умов договору не подала, отже договір між КП «ВУКГ» і ОСОБА_1 вважається укладеним.
Не є підставою для скасування повністю рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що позивач був зобов`язаний надати ОСОБА_1 письмовий проект відповідного договору, а вона як споживач зобов`язана була або підписати такий договір або вчинити дії, які засвідчують її волю до отримання відповідної комунальної послуги, оскільки такі доводи є довільним тлумаченням норм чинного законодавства.
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що вона не користувалася послугами з вивезення побутових відходів, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки у підтвердження таких доводів заявником не надано жодного допустимого доказу.
Разом з тим, заслуговують на увагу доводи заявника у скарзі про те, що суд першої інстанції послався на розрахунок наданий позивачем, розмір заборгованості в якому розраховано за 4 осіб, проте, з 27.08.2014 за адресою відповідача зареєстровано тільки 2 особи, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
З довідки по особовому рахунку  № НОМЕР_1 по провулку Південному, 28 у м. Ніжин ( ОСОБА_1 ) за період з серпня 2017 року по червень 2020 року розраховано заборгованість у розмірі 3002,92 грн з кількості 4 осіб (а.с. 5).
Звертаючись до суду апеляційної інстанції зі скаргою на рішення місцевого суду заявником в якості додатку надано довідку Виконавчого комітету Ніжинської міської ради № 2100 від 16.09.2020, з якої вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані – ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Остання зміна складу сім`ї – з 27.08.2014 (а.с. 56).
На підставі викладеного вище, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру стягнутої з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги з вивезення та захоронення побутових відходів, тобто зменшенню виходячи з розрахунку за 2 зареєстрованих осіб, оскільки обов`язок з оплати комунальних послуг покладається на всіх споживачів таких послуг (3002,92 / 4 осіб = 750,73 х 2 осіб = 1501,46).
Колегія суддів приходить до висновку, що заборгованість за спожиті послуги з вивезення та захоронення побутових відходів за спірний період не може бути стягнута у повному обсязі, а тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягнутого розміру заборгованості.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки позовні вимоги КП «ВУКГ» задоволено частково (на 50%), то підлягає зменшенню і стягнутий судом першої інстанції розмір судового збору з 2102 грн до 1051,00 грн (2102 грн х 50%). 
У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги (на 50%), з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1576,50 грн (3153 грн х 50%) за апеляційний розгляд справи.
Крім того, заявником в апеляційній скарзі заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу, проте у підтвердження таких витрат не доданого жодного доказу, крім витягу з договору № 01-08/2020 про надання правової допомоги укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Аніщенко О.Г. (а.с. 66-67) та копії ордера (а.с. 68), тому такі вимоги не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, 374, 376 ч. 1 п. 4, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, 
                                          П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 вересня 2020 року змінити, зменшивши розмір стягнутої із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; НОМЕР_2 ) на користь комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» (16600, м. Ніжин, вул. Чернігівська, 128; 31818672) заборгованості за спожиті послуги з вивезення та захоронення побутових відходів з 3002 грн 92 коп. до 1501 грн 46 коп., та судовий збір з 2102,00 грн до 1051,00 грн.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Стягнути з комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» (16600, м. Ніжин, вул. Чернігівська, 128; 31818672) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1576,50 грн за апеляційний розгляд справи.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст судового рішення складено 03.12.2020.
Головуючий                                                        Судді :