Провадження № 33/4820/560/20 
Справа № 680/421/20 Головуючий в 1-й інстанції Яцина О. І. 
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2020 року м.Хмельницький

       Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та його захисника Наталюка Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференцзв`язку, у м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новоушицького районного суду Хмельницької області від 16 липня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и л а:

Цією постановою          ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить  десять тисяч  двісті гривень  з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. 
За постановою суду, 29 травня 2020 року о  19  годині 10  хвилин в  с.Отроків,  по вул.Шкільна, 17,  Новоушицького району   ОСОБА_1   керував автомобілем  VOLKSWAGEN  LT 35,  д.н. НОМЕР_1 ,  в стані  алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проведений у встановленому законом порядку з використанням технічного приладу «Драгер Алкотест» 6810 в присутності двох свідків, тест №368 від 29 травня 2020 року, результат 1,74о/о проміле.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що суд неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, крім того, висновок суду не відповідає дійсності, а докази, які зібрані у справі, не підтверджують його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, оскільки не було взято до уваги клопотання, заявленого захисником, про відкладення розгляду справи для належного захисту ОСОБА_1 та узгодження позиції щодо захисту. Крім того, відповідно до протоколу, правопорушення ним було вчинено 29.05.2020 року, відтак строк накладення адміністративного стягнення закінчується 29.08.2020 року. Наведене свідчить, що суд мав достатньо часу для об`єктивного розгляду справи, з врахуванням витребуваних доказів, які спростовують його вину в інкримінованому правопорушенні. Окрім того, судом безпосередньо не було допитано свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , але у постанові суд послався на їх покази, як на доказ його вини, чим порушив принцип безпосереднього дослідження доказів. Вказує, що автомобілем він не керував, коли під`їхали працівники поліції до транспортного засобу, то він забирав з нього речі, двигун авто не працював, і він стояв на узбіччі, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер спостереження. Доказів, які б свідчили про керування ним транспортним засобом матеріали справи не містять. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Наталюка Н.М., на підтримання доводів апеляційної скарги, свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з вимогами ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.
Як вбачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.
Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 392934 від 29.05.2020 року, з якого слідує, що ОСОБА_1 29 травня 2020 року о 19 год. 10 хв., в с.Отроків Новоушицького району  Хмельницької області,  по вул.Шкільна, 17,  керував автомобілем  VOLKSWAGEN  LT 35,  д.н.  НОМЕР_1 ,  в стані  алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проведено у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, за допомогою приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу ( а.с. 3). 
За даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, такий огляд ОСОБА_4 проведено у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: стійкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння обличчя, за допомогою приладу Drager-Alcotest 6810 ARBF 0403, результат огляду на стан алкогольного сп`яніння позитивний – 1,74 % проміле. З результатами проведеного тесту водій ОСОБА_1 був згідний, що підтвердив своїм підписом, в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 1).
Із дослідженого місцевим та апеляційним судом результату тесту приладу «Драгер Алкотест 6810  ARBF 0403» № 368 від 29.05.2020 року слідує, що у ОСОБА_1 виявлено  1,74 % проміле алкоголю (а.с. 2).
Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , вбачається, що ОСОБА_1 , в їх присутності, погодився, на місці зупинки транспортного засобу, у встановленому законом порядку, пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер". Результат тесту показав 1,74% проміле, з яким ОСОБА_1 був згідний (а.с. 4,5). 
З відеозаписів з нагрудних камер спостереження інспекторів поліції, оглянутих судом першої та апеляційної інстанції, убачається, що ОСОБА_1 вказує, що їхав від брата додому, вживав алкоголь учора, пропонує поліцейським домовитись. 
На відео зафіксовані обставини проведення, у встановленому законом порядку, обстеження на стан алкогольного сп`яніння  ОСОБА_1 , в присутності свідків, ніяких заперечень щодо результатів проведеного тесту – 1,74 % проміле, він не висловлював, а відтак доводи апеляційної скарги про зворотнє є необґрунтованими.
В суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 пояснив, що у вказаний протоколі день та час, в с. Отроків, його ніхто не зупиняв, авто знаходилось в нерухомому стані, коли забирав з нього речі, підійшли працівники поліції. Відчувши у нього запах алкоголю, запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Не заперечує, що за день до цього вживав пиво, проте з результатом 1,74 % проміле не погоджується, вважає, що він повинен бути значно меншим. 
Проте, такі його показання спростовуються дослідженими судом першої та апеляційної інстанції доказами.
       Свідок ОСОБА_5 , в процесі апеляційного розгляду, підтвердив, що у вказаний день та час, з іншим поліцейським, у зв`язку із викликом, їхав в с. Тимків Новоушицького району Хмельницької області. Ними було зупинено автомобіль білого кольору під керуванням ОСОБА_1 , в с. Отроків Новоушицького району, у зв`язку з тим, що водій був не пристебнутий паском безпеки. В ході розмови, від водія почув запах алкоголю, тому йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що, останній, погодився. У встановленому законом порядку, в присутності двох свідків був проведений такий огляд. Результат проведеного тесту був позитивний. Окрім того, ОСОБА_1 вказував, що вживав спиртні напої у родича. 
Аналогічні покази надано і працівником поліції ОСОБА_6 , які узгоджуються з показаннями ОСОБА_5 . 
Наведені докази спростовують твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував даним транспортним засобом, а відтак є безпідставним та необґрунтованими. 
Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації,  ОСОБА_1  та його захисником   не надано, не здобуто таких, і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.
Посилання апелянта на порушення його права на захист є необґрунтованим, виходячи з наступного. 
З матеріалів справи убачається, що розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням ОСОБА_1 або захисника Наталюка Н.М., а саме 24 червня 2020 року, 03 липня 2020 року, 16 липня 2020 року для надання можливості узгодження позиції захисту. Захисник знайомився з матеріалами справи та, за цей період, часу мав можливість визначити правову позицію захисту ОСОБА_1 , а тому апеляційна інстанції погоджується з висновком судді про те, що заявлені клопотання про відкладення розгляду справи, є зловживанням процесуальними правами та способом затягування її розгляду, що могло призвести до необґрунтованого порушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєне ним правопорушення. 
Крім того, в процесі апеляційного перегляду ОСОБА_1 , як апелянту, надано право давати пояснення, заявляти клопотання, брати безпосередню участь у судому засіданні, користуватися правовою допомогою, збирати і подавати суду докази на підтвердження своєї невинуватості в інкримінованому йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Його захист здійснював захисник Наталюк Н.М., який приймав участь у судових засіданнях апеляційної інстанції. 
ОСОБА_1 та його захисник не заперечували, що при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння були присутні свідки, тому посилання суду на ці пояснення, як на доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є законними та обґрунтованими.
Твердження ОСОБА_1 про те, що він хвилювався, а тому визнав факт керування транспортним засобом та в протоколі зазначив про це, спростовуються дослідженими апеляційним судом доказами, відповідно до яких саме ОСОБА_1 перебував за кермом вказаного транспортного засобу. 
Інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки подія та склад, вчиненого ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи апеляційною інстанцією.
Невизнання ОСОБА_1 своєї провини, в скоєнні цього адміністративного правопорушення, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.
Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.  
Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.9а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.
З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах доводів апеляційної скарги не убачається. 
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя- 

п о с т а н о в и л а :

Постанову Новоушицького районного суду Хмельницької області від 16 липня 2020 року щодо  ОСОБА_1  залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                        Л.М.Кулеша