ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/780/20                                        Головуючий суддя І інстанції Бабкова Т. В.
Провадження № 22-ц/818/3896/20                        Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Заява про забезпечення позову або доказів

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року                                                        м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого                                        Яцини В.Б.,
суддів колегії                                        Бурлака І.В., Котелевець А.В.,
за участю секретаря судового засідання        Семикрас О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №8» Харківської міської ради - адвоката Жука Євгена Григоровича на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 травня 2020 року, постановлену у складі судді Бабкової Т.В., по цивільній справі за заявою представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Лиски Павла Олександровича про забезпечення доказів до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 травня 2020 року задоволено заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Лиски П.О. про забезпечення доказів до подання позовної заяви.
1.Витребувано з Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №7» Харківської міської ради (адреса: 61176, м. Харків, Салтівське шосе, 266; код ЄДРПОУ: 22648032; телефон: НОМЕР_3; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2):
1.1. Медичні відомості про громадянку України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Харківським РВУМВС України в Харківській області, 30.03.2001 року; РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 (надалі за текстом - «пацієнтка»), зазначаючи:
1.1.1.факт і привід звернення пацієнтки за медичною допомогою у період з червня по серпень 2019 року;
1.1.2.стан здоров`я та захворювання пацієнтки у період з червня по серпень 2019 року;
1.1.3.діагноз пацієнтки у період з червня по серпень 2019 року;
1.1.4.факт медичного огляду пацієнтки та його результати з червня по серпень 2019 року;
1.1.5. інші відомості, отримані під час обстеження і лікування пацієнтки у період червня по серпень 2019 року.
1.2. належним чином засвідчені копії, які стосуються громадянки Україні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 , виданні Харківським РВУМВС України в Харківській області, 30.03.2001 року; РНОКПП: НОМЕР_2 адреса реєстрації: АДРЕСА_1 (надалі за текстом - «пацієнтка»), наступних медичних документів:
1.2.1.витягу з журналу обліку хворих з інформацією про пацієнтку;
1.2.2.медичної картки пацієнтки;
1.2.3.листків лікарських призначень, виписаних на ім`я пацієнтки;
1.2.4.всіх наданих пацієнтці консультативних висновків спеціаліста;
1.2.5.всіх виданих пацієнтці направлень;
1.2.6.витягу з журналу обліку процедур з інформацією про пацієнтку;
1.2.7.акту констатації смерті пацієнтки;
1.2.8.протоколу патолого-анатомічного дослідження трупа;
1.2.9.лікарського свідоцтва про смерть;
1.2.10.інших медичних документів, які наявні та стосуються здоров`я пацієнтки.
2. Витребувано з Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №8» Харківської міської ради (адреса: 61176, м. Харків, Салтівське шосе, 266-Г; код ЄДРПОУ: 03293853; телефон: НОМЕР_4; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ):
2.1. Медичні відомості про громадянку України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Харківським РВУМВС України в Харківській області, 30.03.2001 року; РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 (надалі за текстом - «пацієнтка»), зазначаючи:
2.1.1. факт і привід звернення пацієнтки за медичною допомогою у період з червня по серпень 2019 року;
2.1.2. стан здоров`я та захворювання пацієнтки у період з червня по серпень 2019 року;
2.1.3.діагноз пацієнтки у період з червня по серпень 2019 року;
2.1.4.факт медичного огляду пацієнтки та його результати з червня по серпень 2019 року;
2.1.5.висновки щодо причин смерті пацієнтки.
2.2.Належним чином засвідчені копії, які стосуються громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Харківським РВУМВС України в Харківській області, 30.03.2001 року; РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 (надалі за текстом - «пацієнтка»), наступних медичних документів:
2.2.1.витягу з журналу обліку хворих з інформацією про пацієнтку;
2.2.2.медичної картки пацієнтки;
2.2.3.листків лікарських призначень, виписаних на ім`я пацієнтки;
2.2.4.всіх наданих пацієнтці консультативних висновків спеціаліста;
2.2.5.всіх виданих пацієнтці направлень;
2.2.6.витягу з журналу обліку процедур з інформацією про пацієнтку;
2.2.7.акту констатації смерті пацієнтки;
2.2.8.протоколу патолого - анатомічного дослідження трупа;
2.2.9.лікарського свідоцтва про смерть;
2.2.10.інших медичних документів, які наявні та стосуються здоров`я пацієнтки та причин смерті.
В апеляційній скарзі представник КНП «МКЛ №8» ХМР - адвокат Жук Є.Г. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в задоволені заяви про забезпечення доказів КНП «Міська клінічна лікарня № 8» ХМР в повному обсязі.
В обґрунтування скарги зазначив, що суд мав достатньо підстав для відмови в задоволенні заяви про забезпечення доказів, у разі наявності сумніву в суду з приводу тієї чи іншої обставини. Крім того, суд має достатньо процесуальних важелів, аби пересвідчитися у дійсності обставини та призначений здійснювати правосуддя, а не відшукувати формальних причин, що надають суду щонайменшої можливості для порушення Законодавства України.
Вказав, що заява представника позивача не відповідає вимогам до змісту заяви про забезпечення доказів, що визначені уст. 117 ЦПК України, оскільки заявником не наведено обґрунтування необхідності забезпечення доказів, а також обставини, для доказування яких вони необхідні.
Послався на те, що судом не перевірений запит адресований на ім`я КНП «МКЛ №8» ХМР, не надано аналіз останньому, не перевірено чи усі з документів які просить майбутній позивач витребувати в КНП «МКЛ №8» ХМР він намагався отримати самостійно, не надано також правової оцінки відповіді.
Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, що   ОСОБА_3 перебувала на лікуванні в КНП «МКЛ №8» ХМР. За відсутності таких відомостей, а будь-яких інших доказів, суд повинен був впевнитись, що власником інформації яку він витребує я саме та особа.
Зазначив, що   ОСОБА_3 не перебувала на лікуванні в КНП «МКЛ №8» ХМР в період з червня по серпень 2019року.
Послався на те, що суд повинен був впевнитися, що створення запитуваних документів передбачено діючим законодавством. Більш того, в своїй відповіді адвокату Лиска П.О., КНП «МКЛ №8» ХМР повідомило останнього: «Що стосується надання висновку про причини смерті, повідомляємо, що як окремий документ висновок про причини смерті КНП «Міська клінічна лікарня № 8» ХМР не складає. Причина смерті зазначається в лікарському свідоцтві про смерть, яке вже отримав чоловік ОСОБА_4 ». Тобто суд витребує документ який є у майбутнього позивача, а саме: лікарське свідоцтво про смерть, усі направлення видані ОСОБА_4 (тобто якщо зазначено, що вказані направлення видані ОСОБА_4 , як вони можуть бути в лікарні). А також витребує документи складання яких не передбачено діючим законодавством, або мають абстрактне визначення: інших медичних документів, які наявні та стосуються здоров`я пацієнтки та причин смерті.
Учасники справи не скористались правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України.
Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.
Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Нормою ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.
Судом першої інстанції встановлено, що представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Лиска П.О. звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова із заявою, в якій просить витребувати з КНП «Міська клінічна лікарня № 7» Харківської обласної ради медичні відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; належним чином засвідчені копії, які стосуються ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; витребувати з КНП «Міська клінічна лікарня № 8» Харківської обласної ради медичні відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; належним чином засвідчені копії, які стосуються ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На обґрунтування заяви посилався на те, що ОСОБА_1 , маючи статус майбутнього позивача, має намір реалізувати власне право на судовий захист, заявляючи вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої смертю матері - ОСОБА_2 , яка наступила в лікарні, коли пацієнт перебував під постійним медичним контролем. Таким чином, забезпечення доказів потребується задля реалізації права на суд, встановлюючи належного відповідача, вірно формулюючи позовні вимоги, та, доводячи заявлені вимоги належними та допустимими доказами, виконуючи обов`язок сторони судового провадження з доказування і подання доказів. Заявник вважає, що саме через некомпетентні дії лікуючого персоналу було втрачено можливість врятувати особу, а її родичів умисно вводиться в оману щодо дійсного стану здоров`я пацієнта. Станом на теперішній час у заявника відсутня інформація про обставини смерті матері, відсутня об`єктивна можливість перевірити причини смерті, правомірність дій лікуючого лікаря та інших осіб, що безпосередньо здійснювали лікувальні процедури, що є об`єктивною підставою для звернення до суду з дійсною заявою, в межах проведення процедури забезпечення доказів судом. Особисте отримання заявником медичних документів/медичної інформації унеможливлено, на чому наголошується розпорядником відомостей, спираючись на положення Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» та Закону України «Про інформацію». Зазначені документи затребувалися адвокатським запитом у розпорядників інформації, а саме КНП «Міська клінічна лікарня № 7» Харківської міської ради та КНП «Міська клінічна лікарня № 8» Харківської обласної ради. Змістом листів - відповідей вказано на тому, що не вбачається підстав для надання інформації, яка містить лікарську таємницю, відносячи затребувані відомості до інформації з обмеженим доступом, не враховуючи право родичів на отримання інформації, яка стосується причини смерті.
З підстав, передбачених ч. 4 ст. 118 ЦПК України, вирішення питання щодо забезпечення доказів здійснювалось судом без повідомлення інших осіб, які можуть мати статус учасників справи, приймаючи до уваги, що не можливо встановити, хто є або стане такими особами, а також приймаючи до уваги посилання заявника на побоювання можливості знищення певних фактів, що містяться в історії хвороби ОСОБА_2 .
Задовольняючи заяву про забезпечення доказів, суд першої інстанції свої висновки обґрунтував тим, що матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненою смертю його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в лікарні. Для встановлення належного відповідача та витребування медичних документів з лікарні він звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів, зазначаючи, що строк зберігання медичних документів обмежений. Розпорядником інформації про причини смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є Комунальне некомерційне підприємство «Міська клінічна лікарня № 8» Харківської міської ради, до якої неодноразово з аналогічним запитом звертався представник ОСОБА_1 . Із відповіді головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 8» Харківської міської ради вбачається, що викладена в запиті представника ОСОБА_1 інформація містить лікарську таємницю та відноситься до інформації з обмеженим доступом, право на отримання якої можливе за ухвалою суду.
Враховуючи вищенаведене та з огляду на те, що забезпечення вказаних доказів, матиме істотне значення для подальшого забезпечення доступу до правосуддя заявника, суд дійшов висновку про доцільність забезпечення відповідних доказів.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
У статті 77 ЦПК України вказано про належність доказів:
1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
У статті 78 ЦПК України зазначено про допустимість доказів:
1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Про достатність доказів вказано у ст. 80 ЦПК України: 
1. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.
Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.
Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Лиску П.О., звертався до КНП «МКЛ №7» ХМР та КНП «МКЛ №8» ХМР з метою отримання інформації щодо своєї покійної матері (а. с. 13-14, 15-16).
Таким чином, колегія суддів відхиляє посилання у апеляційній скарзі на те, що заявником не вживалось заходів щодо самостійного отримання запитуваної інформації.
У відповіді КНП «МКЛ № 7» ХМР на запит адвоката Лиски П.О. лікарнею роз`яснено, що за висновками щодо причини смерті ОСОБА_2 заявнику слід звернутись до КНП «МКЛ №8» ХМР (а. с. 17).
Вказане свідчить про те, що у ОСОБА_1 були обґрунтовані підстави вважати, що необхідна для звернення до суду доказова база може бути ним отримана у КНП «МКЛ №8» ХМР.
Суд апеляційної інстанції вважає, що посилання у апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_2 не була пацієнтом КНП «МКЛ №8» ХМР та створення запитуваних документів не передбачене діючим законодавством не є підставою для скасування оскарженої ухвали.
Так, в порушення вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України апелянтом доказами у розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України такі посилання не підтверджені.
Також, апелянт не позбавлений права викласти свої доводи і міркування з цього приводу у мотивованій відповіді суду першої інстанції на виконання вимог ухвали про витребування доказів.
Не ґрунтуються на вимогах закону посилання КНП «МКЛ №8» ХМР на недопустимість розкриття лікарської таємниці стосовно ОСОБА_2 .
Відповідно до ч. 5 ст. 39 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» у разі смерті пацієнта члени його сім`ї або інші уповноважені ними фізичні особи мають право бути присутніми при дослідженні причин його смерті та ознайомитися з висновками щодо причин смерті, а також право на оскарження цих висновків до суду.
У разі смерті пацієнта члени його сім`ї або інші уповноважені ними фізичні особи мають право бути присутніми при дослідженні причин його смерті, ознайомлюватись з висновками щодо причин смерті (ч. 4 ст. 285 Цивільного кодексу України). 
Таким чином, у відповіді на запити, у передбачених законом випадках допускається розголошення медичної таємниці. Зокрема, якщо надання інформації відповідає інтересам рідних, близьких, спадкоємців померлого, наприклад, для відшкодування шкоди, заподіяної смертю особи. 
У даному випадку документи, які запитуються, необхідні для захисту своїх прав та інтересів спадкоємця померлої особи.
Витребувати такі відомості можна в процесі розгляду справи в суді, подавши клопотання про витребування доказів на підставі ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України.
Той факт, що такі документи можуть бути відсутні в установі не є підставою для відмови у задоволенні такого клопотання, за відсутності з цього приводу у суду належних і допустимих доказів. 
З огляду на те, що суд першої інстанції постановив ухвалу із додержанням вимог закону, доводи скарги вказаного висновку не спростовують, колегія суддів на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржену ухвалу - без змін.
Як вбачається з матеріалів справи, при залишенні апеляційної скарги без руху ухвалою від 09 вересня 2020 року судом помилково було застосовано положення пп. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, який передбачає сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу районного суду у 2020 році фізичною особою у сумі 420,40 грн, замість ставки судового збору для юридичної особи у сумі 2102 грн.
З огляду на те, апелянтом було виконано вимоги ухвали від 09.09.2020 та сплачено судовий збір у сумі 420,40 грн. суд вважає за доцільне стягнути недоплачену суму 1681,60 грн з КНП «МКЛ №8» ХМР в дохід держави.
Реквізити рахунку для сплати судового збору:
розрахунковий рахунок: UA908999980313111256000026001; 
отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106;
код отримувача: 37993783;
банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
код бюджетної класифікації: 22030106.
призначення платежу: *;101;_________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір стягнутий з ___________ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується судовий збір) на користь держави, за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення судового збору).
Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №8» Харківської міської ради - залишити без задоволення.
Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 травня 2020 року - залишити без змін.
Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №8» Харківської міської ради (код ЄДРПОУ 03293853) на користь держави суму недоплаченого судового збору у сумі 1681 (тисяча шістсот вісімдесят один) гривень 60 копійок.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Повний текст судового рішення складено 19 листопада 2020 року.

Головуючий                                                                В.Б. Яцина.

Судді колегії                                                                І.В. Бурлака.

                                                                               А.В. Котелевець.