УХВАЛА

11 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 826/14519/17
адміністративне провадження № К/9901/28324/20
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Стрелець Т.Г., перевіривши касаційну скаргу Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року у справі № 826/14519/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРОНА САНРАЙС" до  Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про  визнання протиправними та скасування рішень, -
УСТАНОВИВ:
Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень Товариство з обмеженою відповідальністю «КОРОНА САНРАЙС» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 20.11.2017, просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 19.10.2017 №2009 про визнання порушення та застосування до ТОВ «КОРОНА САНРАЙС»    санкції «стягнення штрафу» в розмірі 96 160, 00 грн.;
- визнати протиправним та скасувати рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 02.11.2017 № 2053 про внесення змін до рішення №2009 від 19.10.2017 щодо зміни розміру санкції «стягнення штрафу» з 96  160, 00 грн. на 50 604, 20 грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2020 року, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року, адміністративний позов задоволено повністю.
Визнано протиправним і скасовано рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 19.10.2017 №2009 "Про результати позапланової перевірки ТОВ "КОРОНА САНРАЙС", м. Київ (НР №00476-м від 26.08.2011, багатоканальне мовлення (МХ-5), логотип: "ВІНТАЖ ТВ")".
Визнано протиправним і скасовано рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 02.11.2017 №2053 "Про внесення змін до рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 19.10.2017 №2009 "Про результати позапланової перевірки ТОВ "КОРОНА САНРАЙС", м. Київ (НР №00476-м від 26.08.2011, багатоканальне мовлення (МХ-5), логотип: "ВІНТАЖ ТВ")".
Присуджено здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю "КОРОНА САНРАЙС" (ідентифікаційний код 37717473, адреса: 03057, м. Київ, вул. О. Довженка, 14, офіс 156) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 грн. (одна тисяча шістсот гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення (ідентифікаційний код 00063928, адреса: 01601, м. Київ, вул. Прорізна, 2).
Не погодившись з судовим рішенням та апеляційної інстанції, відповідач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року у справі № 826/14519/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини 4 статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».
Відповідно до частини 1 статті 257 КАС України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За визначенням пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Згідно пунктів 3, 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
З вказаним позовом  Товариство з обмеженою відповідальністю «КОРОНА САНРАЙС» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва у 2017 році.
Відповідно до статті 7 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1801- VIII «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі з 01 січня 2017 року становить                1600,00 грн.
Предметом оскарження у даній справі є визнання протиправним і скасування рішень, на підставі яких застосовано до позивача  санкції «стягнення штрафу» 96 160, 00 грн., який в подальшому зменшено до 50 604, 20 грн. Зазначена сума не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, значення справи для сторін і суспільства, критеріїв визначених статтями 12, 257 КАС України, а також того, що дана справа не підпадає під перелік справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження (ч. 4 ст. 12 КАС України), Верховний Суд вважає, що вказану касаційну скаргу подано на судове рішення у справі незначної складності.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Тлумачення положень вказаних норм у їхньому взаємозв`язку дає змогу дійти висновку, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
При цьому, доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
В касаційній скарзі представник позивача посилається на частину четверту статті 328 КАС України, зазначаючи, що підставою касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що позивач наводить підставу для касаційного оскарження судових рішень, передбачені частиною четвертою та не вказує у скарзі підстави передбачені частиною п`ятою статті 328 КАС України.
Суд зазначає, що посилання у касаційній скарзі на частину четверту статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження судових рішень прийнятих у малозначній справі, не виключає застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15.01.2020 №460-IX, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.
Керуючись статтями 328, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року у справі № 826/14519/17 - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                    Т. Г. Стрелець