ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року	Львів	Справа № 500/2851/20 пров. № А/857/11874/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді                                   Курильця А.Р.,
суддів                                                       Кушнерика М.П., Мікули О.І.,
з участю секретаря                                   Ратушної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Тернопільської територіальної організації Радикальної Партії Олега Ляшка на рішення  Тернопільського окружного адміністративного суду  від 02 жовтня 2020 року  у справі за адміністративним позовом Тернопільської територіальної організації Радикальної Партії Олега Ляшка до Підволочиської селищної територіальної виборчої комісії Тернопільського району Тернопільської області   про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя в 1-й інстанції - Чепенюк О.В.,
час ухвалення рішення – 02.10.2020 року, 12:50 год.,
місце ухвалення рішення – м. Тернопіль,
дата складання повного тексту рішення – 02.10.2020 року,
          
                                                   в с т а н о в и в :

Тернопільська територіальна організація Радикальної Партії Олега Ляшка (далі – позивач) 30.09.2020 року звернулася з позовом до Підволочиської селищної територіальної виборчої комісії Тернопільського району Тернопільської області (далі – відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови відповідача № 14 від 25.09.2020 року «Про відмову в реєстрації кандидатів у депутати Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, включених до переліку кандидатів у депутати Тернопільською територіальною організацією «Радикальної партії Олега Ляшка»; зобов`язання відповідача  повторно розглянути подані документи та зареєструвати кандидатів в депутати Підволочиської селищної ради на підставі документів, поданих 24.09.2020 року представником політичної партії Радикальної партії Олега Ляшка Хомою Л.З. 
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та не встановлення всіх обставин справи, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову. 
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що 25.09.2020 року відповідачем прийнято постанову «Про відмову в реєстрації кандидатів у депутати Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, включених до переліку кандидатів у депутати Тернопільською територіальною організацією «Радикальної партії Олега Ляшка», підставою відмови вказано невідповідність поданих документів вимогам ст.ст. 222, 225, 227 Виборчого кодексу України. Позивач стверджує, що оскаржувана постанова суперечить вимогам ст. 230 Виборчого кодексу України, оскільки не містить конкретних підстав відмови. Крім того, при внесенні грошової застави позивач керувався вимогами статуту партії та не порушив норми Виборчого кодексу України, оскільки грошова застава внесена в повному розмірі Політичною партією «Радикальна партія Олега Ляшка». 
Представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності. 
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, його участь в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась. Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких мотивів.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що в задоволені позову необхідно відмовити, оскільки у платіжному дорученні № 273 від 21 вересня 2020 року платником застави вказано політичну партію «Радикальна партія Олега Ляшка», а не відповідну місцеву організацію партії, а тому відмовляючи в реєстрації кандидатів у депутати Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області відповідач діяв у спосіб, визначений чинним законодавством України та у межах своїх повноважень.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 24.09.2020 року о 19.55 год. відповідачем отримано документи для реєстрації кандидатів в депутати Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області від Тернопільської територіальної організації «Радикальної партії Олега Ляшка», подані представником ОСОБА_1 , про що свідчить відповідна довідка Підволочиської селищної територіальної виборчої комісії Тернопільського району Тернопільської області про прийняття документів від 24.09.2020 року. Подано заяви та інші відомості щодо реєстрації восьми кандидатів, які дали згоду балотуватися кандидатами у депутат від організації партії. Також подано документ про сплату грошової застави.  
25.09.2020 року о 15.00 год. відповідачем прийнято постанову № 14 «Про відмову в реєстрації кандидатів у депутати Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, включених до переліку кандидатів у депутати Тернопільською територіальною організацією «Радикальної партії Олега Ляшка».
Підставою для такої відмови слугувала невідповідність поданих документів вимогам ст.ст. 222, 225, 227 Виборчого кодексу України.
Гарантії права громадян на участь у виборах, регулює підготовку та проведення виборів Президента України, народних депутатів України, депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, сільських, селищних, міських, районних у містах рад, сільських, селищних, міських голів визначає Виборчий кодекс України від 19.12.2019 № 396-ІХ (далі Виборчий кодекс України).
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 3 Виборчого кодексу України, відповідно до  Конституції України  в Україні проводяться зокрема, місцеві вибори.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Виборчого кодексу України, суб`єктом виборчого процесу відповідних виборів є:
1) виборець, який має право голосу на відповідних виборах;
2) виборча комісія, уповноважена здійснювати підготовку і проведення відповідних виборів;
3) партія (організація партії), яка висунула кандидатів на відповідних виборах;
4) кандидат, зареєстрований для участі у відповідних виборах у порядку, встановленому цим Кодексом;
5) офіційний спостерігач від кандидата чи партії (організації партії) - суб`єкта відповідного виборчого процесу або від громадської організації, зареєстрований у порядку, встановленому цим Кодексом.
Висування та реєстрація кандидатів на місцевих виборах визначає Розділ XXXVII Виборчого кодексу України.
Так, ч. 2 ст. 216 Виборчого кодексу України, передбачено, що право висування кандидатів у депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, районних у місті рад, а також міських, сільських, селищних рад (територіальних громад з кількістю виборців 10 тисяч і більше) реалізується виборцями через місцеві організації політичних партій (далі - організація партії) у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Умови реєстрації кандидатів у депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, районних у місті рад, а також міських, сільських, селищних рад (територіальних громад з кількістю виборців 10 і більше тисяч) визначенні ст. 222 Виборчого кодексу України.
Згідно п. 5 ч. 1 вищевказаної статті, виборча комісія Автономної Республіки Крим, обласна, районна, міська, районна у місті, сільська, селищна виборча комісія реєструє кандидатів у депутати, включених до єдиного та територіальних виборчих списків організації партії, за умови отримання таких документів, зокрема, документа про внесення організацією партії грошової застави відповідно до ст. 225 цього Кодексу.
Тобто, одним з документів, що повинні в обов`язкову порядку подаватися до міської виборчої комісії для реєстрації кандидатів у депутати включених до територіальних виборчих списків організації партії, є документ про внесення грошової застави.
Вказане сторонами не заперечується.
Відповідно до абз. 4 ч. 2 ст. 225 Виборчого кодексу України, організація партії, яка висунула виборчий список кандидатів у депутати обласної, районної, районної у місті, а також міської, селищної, сільської (територіальної громади з кількістю виборців 10 тисяч і більше) ради, кандидати на посаду міського голови (міста з кількістю виборців 75 тисяч і більше) або організація відповідної партії вищого рівня, а також особа, яка висувається кандидатом на посаду міського голови (міста з кількістю виборців 75 тисяч і більше) шляхом самовисування, після початку виборчого процесу та до подання документів до відповідної територіальної виборчої комісії для реєстрації кандидатів у депутати та на посаду міського голови вносить одним платежем у безготівковій формі на спеціальний рахунок виборчої комісії грошову заставу в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановленому на день початку виборчого процесу, на кожні 90 тисяч виборців відповідного єдиного територіального виборчого округу для кожного виду виборів окремо.
Ч. 7 ст. 225 Виборчого кодексу України, передбачено, що порядок внесення, повернення та перерахування грошової застави встановлюється Центральною виборчою комісією спільно з Міністерством фінансів України не пізніш як за шістдесят днів до дня голосування.
Постановою Центральної виборчої комісії від 21.08.2020 року № 193 затверджено Порядок внесення, повернення та перерахування грошової застави на місцевих виборах (далі Порядок № 193).
Згідно п. 3 Порядку № 193 грошова застава вноситься такими суб`єктами:
місцевою організацією політичної партії, яка висунула виборчий список кандидатів у депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, або місцевою організацією відповідної політичної партії вищого рівня;
місцевою організацією політичної партії, яка висунула виборчий список кандидатів у депутати обласної, районної, районної в місті, а також міської, селищної, сільської ради (територіальної громади з кількістю виборців 10 тисяч і більше) або місцевою організацією відповідної політичної партії вищого рівня;
місцевою організацією політичної партії, яка висунула кандидатів у депутати сільської, селищної, міської ради (територіальної громади з кількістю виборців до 10 тисяч) у багатомандатному виборчому окрузі, або місцевою організацією відповідної політичної партії вищого рівня;
особою, яка висувається кандидатом у депутати сільської, селищної, міської ради (територіальної громади з кількістю виборців до 10 тисяч) шляхом самовисування в багатомандатному виборчому окрузі;
місцевою організацією політичної партії, яка висунула кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови, або місцевою організацією відповідної політичної партії вищого рівня;
особою, яка висувається кандидатом на посаду сільського, селищного, міського голови шляхом самовисування в єдиному одномандатному виборчому окрузі.
Аналізуючи вищенаведені норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що організація партії, яка висунула виборчий список кандидатів у депутати міської ради або організація відповідної партії вищого рівня, після початку виборчого процесу та до подання документів до відповідної територіальної виборчої комісії для реєстрації кандидатів у депутати, вносить одним платежем у безготівковій формі на спеціальний рахунок виборчої комісії грошову заставу.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 230 Виборчого кодексу України, територіальна виборча комісія відмовляє в реєстрації всіх кандидатів у депутати, включених до виборчих списків місцевих організацій політичних партій або до переліку кандидатів у депутати в багатомандатних виборчих округах на відповідних місцевих виборах, у разі, зокрема, відсутності хоча б одного з документів, зазначених у  п. 1-5  ч. 1 ст. 222,  п. 1,  2,  4  ч. 1 ст. 223 цього Кодексу, невідповідності таких документів вимогам цього Кодексу (в тому числі щодо розміру грошової застави).
Суд апеляційної інстанції зазначає, що підставою для відмови у реєстрації кандидатів у депутати Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, стало те, що грошова застава була внесена з порушенням вимог п. 5 ч. 1 ст. 222, абз. 4 ч. 2 ст. 225 Виборчого кодексу України та постанови ЦВК від 21.08.2020 року № 193. Тобто, територіальною виборчою комісією виявлено, що грошову заставу внесено не позивачем, який висунув кандидатів на посади депутатів, а політичною партією «Радикальна партія Олега Ляшка». 
Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з такою позицією відповідача з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про політичні партії в Україні» від 05.04.2001 року № 2365-ІІІ (далі Закон № 2365), політична партія - це зареєстроване згідно з законом добровільне об`єднання громадян - прихильників певної загальнонаціональної програми суспільного розвитку, що має своєю метою сприяння формуванню і вираженню політичної волі громадян, бере участь у виборах та інших політичних заходах. 
Ст. 3 Закону № 2365 визначено, що політичні партії в Україні створюються і діють тільки із всеукраїнським статусом.
Згідно ч. 9 ст. 9 Закону № 2365 обласні, міські, районні організації, первинні осередки політичної партії та інші структурні утворення, передбачені статутом партії, використовують повне найменування політичної партії з доповненнями, які визначають їх місце в організаційній структурі політичної партії.
Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 13.10.2010 року зареєстровано політичну партію  «Радикальна партія Олега Ляшка».
Відповідно до п. 4.1. Статуту політичної партії  «Радикальна партія Олега Ляшка» (нова редакція) (а.с. 11-33), затвердженого протоколом від 25.07.2020 № 1 (далі  Статут), організаційну структура Партії складають: 
первинні осередки Партії; 
місцеві організації Партії; 
територіальні організації Партії. 
Згідно п. 4.3 Статуту, організації партії використовують найменування Партії з доповненнями, які визначають їх місце в організаційній структурі Партії, визначені цим Статутом у відповідності до адміністративно-територіального устрою України.
На підставі п. 4.4. Статуту, для кожної організації Партії керівними органами вищого рівня є:
керівні органи організацій Партії вищого рівня (п. 4.4.1.); 
центральні керівні органи Партії (п. 4.4.2.).
Згідно з п. 17.1. Статуту, територіальна організація Партії створюється згідно з існуючою системою адміністративно-територіального устрою України в межах АРК, областей, міст Києва та Севастополя без статусу юридичної особи.
Свідоцтвом про реєстрацію структурних утворень політичної партії від 24.12.2010 № 145 підтверджується реєстрація Тернопільської територіальної організації Радикальної партії Олега Ляшка (а.с. 36).
Проаналізувавши правові норми Закону № 2365 та Статут, який, зокрема, визначає місце обласних осередків в організаційній структурі політичної партії, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що політична партія  «Радикальна партія Олега Ляшка» відносно позивача в розумінні ст. 225 Виборчого кодексу України та п. 3 Порядку № 193, є організацією відповідної політичної партії вищого рівня.
Таким чином, оскільки політична партія  «Радикальна партія Олега Ляшка»  є організацією вищого рівня, сплата грошової застави політичною партією замість позивача, яка висунула кандидатів на посади депутатів, відповідає вимогам передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 222, абз. 4 ч. 2 ст. 225 Виборчого кодексу України та Порядку № 193.
Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до ч. 6 ст. 14 Закону № 2365 політична партія, а також місцева організація політичної партії, яка в установленому порядку набула статусу юридичної особи, зобов`язані відкрити рахунки в установах банків України, на які перераховуватимуться всі кошти у безготівковій формі.
Крім того, п. 29.9. Статуту передбачає, що обов`язок відкриття рахунків в установах банку покладений саме на партію.
Зважаючи на те, що позивач не зареєстрований як юридична особа, відповідно не має відкритих банківських рахунків, що, у свою чергу, унеможливлює сплату грошової застави безпосередньо Тернопільською територіальною організацією Радикальної Партії Олега Ляшка.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції, вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що, приймаючи оскаржувану постанову, відповідач діяв у спосіб, визначений чинним законодавством України та у межах своїх повноважень. 
За таких обставин, вищезазначена постанова підлягає скасуванню, оскільки політична партія  «Радикальна партія Олега Ляшка»  є організацією вищого рівня стосовно позивача, що у свою чергу надає політичній партії право сплатити грошову заставу у спірних правовідносинах.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача повторно розглянути документи та зареєструвати кандидатів в депутати Підволочиської селищної ради, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.
Ч. 4 ст. 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.
Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.
Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.
Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. 
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.05.2019 року у справі № 826/17220/17.
З матеріалів справи слідує, що відповідачем не встановлено інших порушень виборчого законодавства при зверненні позивача з документами про реєстрацію кандидатів в депутати, крім питання сплати грошової застави. 
Враховуючи те, що визнання протиправним і скасування оскаржуваного рішення та лише зобов`язання відповідача розглянути подані позивачем документи не призведе до повного захисту прав позивача, оскільки реєстрація кандидатів у депутати сільських, селищних, міських рад закінчилася, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати відповідача зареєструвати кандидатів у депутати Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, включених до переліку кандидатів у депутати Тернопільською територіальною організацією «Радикальної партії Олега Ляшка».
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.06.2019 року у справі № 855/161/19.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Оскільки відповідачем не доведено правомірності та обґрунтованості винесеного рішення, з урахуванням вимог, визначених ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 2 КАС України, тому, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Суд апеляційної інстанції вважає помилковими покликання суду першої інстанції на правові позиції Верховного Суду, оскільки такі не стосуються спірних правовідносин, а стосуються порядку сплати грошової застави кандидатом, висунутим у порядку самовисування.
Крім цього, відповідно до ч. 9 ст. 273 КАС України, суд приймає позовну заяву щодо рішення, дії чи бездіяльності виборчої комісії, комісії з референдуму або члена відповідної комісії до розгляду незалежно від сплати судового збору. У разі несплати судового збору на момент вирішення справи суд одночасно вирішує питання про стягнення судового збору відповідно до правил розподілу судових витрат, встановлених цим Кодексом.
Оскільки позов задоволено, то відповідно ч. 9 ст. 273 КАС України та ст. 139 КАС України, підстав для розподілу судових витрат не має.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при задоволенні  позову допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 272, 273, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд –

                                                 п о с т а н о в и в :
                                                               
Апеляційну скаргу Тернопільської територіальної організації Радикальної Партії Олега Ляшка задовольнити. 
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року у справі № 500/2851/20 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити. 
Визнати протиправною та скасувати постанову Підволочиської селищної територіальної виборчої комісії Тернопільського району Тернопільської області від 25.09.2020 № 14 «Про відмову в реєстрації кандидатів у депутати Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, включених до переліку кандидатів у депутати Тернопільською територіальною організацією «Радикальної партії Олега Ляшка».
Зобов`язати Підволочиську селищну територіальну виборчу комісію Тернопільського району Тернопільської області зареєструвати кандидатів у депутати Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області на підставі документів, поданих 24.09.2020 року представником політичної партії «Радикальна партія Олега Ляшка» Хомою Л.З.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	М. П. Кушнерик 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 06 жовтня 2020 року о 16:41