ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1789/20	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №2-229/2010 Категорія: 301010300 	Пальонний В.С. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Нерушак Л. В. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       26 листопада 2020 року Черкаський апеляційний суд  в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Головуючого         Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )         
Суддів                 Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.
       за участю секретаря Винник І.М. 
учасники справи: 

позивач – ОСОБА_1 ; 
відповідач – Свидівоцька сільська рада Черкаського району;
третя особа – Громадське об`єднання «Дачний кооператив «Дніпро»;
особи, які подають апеляційну скаргу – Асоціація керівників шкіл міста Черкаси

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Асоціації керівників шкіл міста Черкаси та заяву заступника керівника Черкаської обласної прокуратури про приєднання до апеляційної скарги на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 01 лютого 2010 року, постановлене в приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області під головуванням судді Пальоного В.С. 01.02. 2010 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Свидівоцької сільської ради Черкаського району, третя особа: Громадське об`єднання Дачний кооператив «Дніпро» про визнання права власності на будинок, -
в с т а н о в и в :

 
30.11.2009 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Свидівоцької сільської ради Черкаського району, третя особа «Громадське об?єднання «Дачний кооператив «Дніпро» про визнання права власності на будинок.
В обгрунтування позовних вимог позивач вказував, що він є членом дачного кооперативу «Дніпро», який 27 грудня 2005 року отримав від виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради Черкаського району свідоцтво про право власності на нерухоме майно.
01.03.2008 року він уклав з Свидівоцькою сільською радою  Черкаського району угоду про плату за фактичне користування землею, загальною площею 1,67 га по АДРЕСА_1 . 
В лютому 2003 року Громадським об?єднанням «Дачний кооператив «Дніпро» позивачеві ОСОБА_1 було надано дозвіл на будівництво дачного будинку площею 105,3 кв. м. на місці старого будинку та збудовано будинок для відпочинку, на який він і просить визнати за ним право власності.
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 01 лютого 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 – задоволено.
Скасовано свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 , видане 27 грудня 2005 року Свидівоцькою сільською радою Черкаського району, в частині визнання за громадським об`єднанням «Дачний кооператив «Дніпро» права власності на будинок відпочинку, позначений в технічній документації літер. «2 п», розташований по АДРЕСА_1 .
Визнано за ОСОБА_1 право власності на будинок відпочинку, позначений в технічній документації літер. «2 П», розташований по АДРЕСА_1 .
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 15.10.2020 року Асоціація керівників шкіл м. Черкаси, яка не є стороною у справі, не приймала участі у розгляді справи, вважаючи, що порушено їх права та інтереси ухваленим рішенням, оскаржила рішення суду в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги голова асоціації Т.А. Скорик вказує, що рішення суду прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, та визнання права власності на будинок для відпочинку працівників освіти перешкоджає реалізації статутної діяльності Асоціації керівників шкіл м. Черкаси.
Скаржник звертає увагу на те, що постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.09.2010 року по справі № 2а-2584/10 визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області від 29.11.2005 року № 128 «Про надання дозволу на оформлення права власності на нерухоме майно громадського об`єднання «Дачний кооператив Дніпро», на підставі якого було видано ГО «Дачний кооператив Дніпро» свідоцтво на право власності на нерухоме майно від 27.12.2005 року, оскільки дане рішення не обґрунтоване на нормах права щодо підстав набуття права власності, та прийняте з перевищенням повноважень. 
Ухвалою КААС від 19.05.2011 року та Ухвалою від 18.01.2012 року по справі № К/9991/34858/11, К/9991/35352/11 постанова Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.09.2010 року по справі № 2а-2584/10 залишена без змін, рішення 1-ї інстанції набрало законної сили, в частині скасування рішення виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради. 
Відповідне свідоцтво про право власності на нерухоме майно громадського об`єднання «Дачний кооператив «Дніпро» від 27.12.2005 року є похідним від рішення Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області від 29.11.2005 року № 128 і втратило свою чинність з моменту визнання рішення протиправним та його скасування.
Скаржник звертає увагу, що вказаним рішенням було доведено, що виконавчим комітетом Свидівоцької сільської ради не враховано право користування департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради (правонаступник – управління освіти) земельною ділянкою, на якій розташована база відпочинку, посвідчене Державним актом відповідно до розпорядження голови Черкаської районної державної адміністрації від 14.09.1995 року № 45-р.
В апеляційній скарзі скаржником зазначається, що право на розпорядження об`єктами комунальної власності належить виключно відповідній територіальній громаді в особі міської ради як органу місцевого самоврядування. Дозволи на здійснення будівельних робіт будинків бази відпочинку не надавались, не відводилась земельна ділянка для цих потреб, оскільки з 1995 року управлінню освіти був виданий Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, який був чинним на час прийняття оскаржуваного рішення. 
Із аналізу зазначених судових рішень вбачається, що у громадського об`єднання «Дачний кооператив «Дніпро» повноважень щодо надання дозволів на будівництво не передбачено законодавством України, тобто його посадові особи діяли з перевищенням повноважень.
В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 01.02.2010 року по справі № 2-229/2010 повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності на будинок відмовити повністю.
09 листопада 2020 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу.
В обґрунтування відзиву, зазначається, що доводи апеляційної скарги в цілому та в частині клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, зокрема, є неаргументованими, безпідставними, тому відсутні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, а за таких обставин, апеляційне провадження підлягає закриттю.
ОСОБА_2 посилається у відзиві на норми ст.ст. 354, 358 ЦПК України та вказує, що жодних з передбачених випадків, зазначених у даних статтях для можливості поновлення строку на апеляційне оскарження не наведено доводами клопотання, яке міститься в апеляційній скарзі.
У відзиві вказується, що посилання скаржника на п. 13 розділу XII «Перехідні положення» ЦПК України є теж не зовсім коректним, оскільки даний розділ стосується саме строків подання скарги, а не підстав для поновлення пропущених строків. 
Представник позивача у відзиві акцентує увагу на тому, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року, сторони в розумні інтервалу часу повинні вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового рішення.
Відносно доводів скаржника, викладених в апеляційній скарзі як таких, що порушують «права, свободи, інтереси та (або) обов`язки» скаржника, зазначається, що в такому формулюванні доводів та доказів у скарзі взагалі не зазначено», тому відсутні підстави вважати, що права скаржника порушено.
Представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 звертає увагу на те, що за адресою : АДРЕСА_1 розміщено декілька будинків, споруд, тому перебування конкретного будинку у приватній власності відповідно до чинного законодавства України жодним чином не може слугувати перешкодою для проведення заходу скаржника «на відкритому повітрі» на території вказаної адреси, та відзначає, що територія всього комплексу складає 1,67 га.
У відзиві зазначається, що приватний будинок позивача ОСОБА_1 , аж ніяк не є відкритим простором, а проведення заходу у приміщенні не передбачалося скаржником, тому його права, інтереси не можуть вважатися порушеними. Жоден з наведених в апеляційній скарзі скаржником доводів не свідчить про порушення прав, свобод, інтересів, а тим більше обов`язків скаржника.
У відзиві представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 просить закрити апеляційне провадження у даній справі.
17 листопада 2020 року від заступника керівника Черкаської обласної прокуратури надійшла заява про приєднання до апеляційної скарги.
Заява про приєднання до апеляційної скарги мотивована тим, що земельна ділянка, на якій побудована база відпочинку вчителів, знаходиться на земельній ділянці, яка відноситься до земель рекреаційного призначення, вид використання – під базу відпочинку вчителів. Право постійного користування виникло у суб`єкта користування до 01 січня 2002 року і після цієї дати воно продовжує зберігатися.
Таким чином, у заяві вказується, що на час прийняття оспорюваного рішення суду, відповідна земельна ділянка не була вільною та знаходилась у постійному користуванні Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, відповідне право якого на цю земельну ділянку припинено не було, тому будь-яке будівництво на ній без надання відповідних дозволів було неможливе.
Дозволи на здійснення будівельних робіт будинків бази відпочинку не надавались, не відводилась земельна ділянка для цих потреб, оскільки в 1995 році управлінню освіти був виданий Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, який був чинним на час прийняття оскаржуваного рішення.
Вважає, що оскаржуваним судовим рішенням суду порушені права територіальної громади м. Черкаси, а відтак судове рішення підлягає скасуванню.
Сторони та учасники розгляду справи повідомлялись належним чином про дату, час, місце, розгляду апеляційної скарги, що підтверджується даними судових повісток про вручення. 
17 листопад 2020 року розгляд апеляційної скарги не відбувся, на адресу суду було подано заяву представником позивача ОСОБА_1 – адвокатом Прядка В.М. про ознайомлення з матеріалами справи та перенесення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із тим, що адвокат перебуває на самоізоляції, у зв`язку із перебуванням у прямому контакті із особою, в якої підтверджено вірусне захворювання.
26 листопада 2020 року повторно всі учасники були повідомлені про розгляд апеляційної скарги, проте не всі представники сторін та учасники справи з?явилися в судове засідання. Заяв та клопотань про перенесення чи відкладення розгляду справи на адресу апеляційного суду не надходило, тому незалежно від поважності причин їх неявки колегія суддів апеляційного суду прийняла рішення про розгляд апеляційної скарги, оскільки справа вже призначена повторно.
Заслухавши суддю – доповідача, пояснення представника прокуратури, представника відділу освіти, які з`явилися в судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши доводи скаржника, який не приймав участі у розгляді справи в суді першої інстанції, не є стороною у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що права скаржника не порушено прийнятим рішенням, тому апеляційне провадження у даній справі підлягає закриттю, виходячи з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
         Згідно до ч.1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки  мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.                Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.
За таких обставин, судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. 
В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги. 
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року по справі № 911/2635/17.
Предметом позовних вимог у справі № 2-229/2010 є захист права власності позивача ОСОБА_1 , шляхом визнання за ним права власності на дачний будинок, позначений в технічній документації літер. «П-2» по АДРЕСА_1 . 
Сторонами у виниклих правовідносинах у справі є: позивач – ОСОБА_1 та відповідачі - Свидівоцька сільська рада Черкаського району та Громадське об`єднання «Дачний кооператив «Дніпро». 

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом, у передбачених цим Кодексом випадках.
Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.
Колегія суддів звертає увагу, що за вказаних обставин, визначальним моментом є з`ясування того, яким чином ухвалене судове рішення впливає на права, інтереси осіб, які не брали участі у справі, але вважають порушеними свої права та інтереси.
Відповідно до ч.1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо: 1) після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги; 2) після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати; 3) після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалися.
Згідно ч. 2 ст. 362 ЦПК України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.
Як вбачається з матеріалів справи згідно довідки, виданої головою правління ГО «Дачний кооператив «Дніпро» - Марченко О.М., вказано, що ОСОБА_1 є членом Громадського об`єднання «Дачний кооператив «Дніпро», і йому в лютому 2003 року було надано дозвіл на будівництво нового дачного будинку загальною площею 105,3 кв. м. на місці старого будинку під літерою П-2 (а. с. 7).
27 грудня 2005 року Громадське об`єднання «Дачний кооператив «Дніпро» отримало від виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради Черкаського району свідоцтво про право власності на нерухоме майно (а. с. 12).
До переліку об`єктів, які увійшли в дане свідоцтво було включено і будинок позивача ОСОБА_1 під літерою П-2. 
Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 зазначив, що ГО «Дніпро» було безпідставно набуто право власності на майно, яке було побудовано позивачем за власні кошти. Він посилається, що підтвердженням даного факту, є свідоцтво про право власності від 27.12.2005 року.
Із матеріалів справи вбачається, що на підтвердження права користування землею, на якій знаходиться дана база відпочинку, 01.03.2008 року між «землевласником» - Свидівоцькою сільською радою Черкаського району, в особі голови С.М. Вовк, та «землекористувачем» - Громадським об`єднанням «Дачний кооператив «Дніпро», в особі голови О.Е. Цебровського було укладено Угоду № 114 про плату за фактичне користування землею, загальною площею 1,67 га за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 13).
ОСОБА_1 вважає, що даними діями порушуються майнові права на вказаний вище будинок, який збудований позивачем власними силами та за власні кошти.
Згідно даних довідки від 27.11.2009 року, виданої головою правління О.М. Марченко, за період з лютого 2003 року по грудень 2003 року, ОСОБА_1 за власні кошти та з власних матеріалів побудував будиночок літер. «2П». Побудований будинок відповідає експлікації та плану (зробленим в 2005 році), зазначеним в інвентаризаційній справі, копії яких було надано ОСОБА_3 (а. с. 45).
У відповідності до п. 3.4 Статуту ГО «Дачний кооператив «Дніпро» споруди встановлені на земельній ділянці громадського об`єднання є власністю його членів.
Відповідно до ч.1 ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи та інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Крім того, як вказувалось вище в даній ухвалі, що ч.1 ст. 352 ЦПК України визначено, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та обов`язки мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. 
Отже, звертаючись до суду з апеляційною скаргою, особи, які не брали участі у справі повинні довести суду той факт, що оскаржуваним рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. 
Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивача про визнання права власності, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач Свидівоцька сільська рада Черкаського району визнала позовні вимоги, а третя особа: Громадське об`єднання «Дачний кооператив «Дніпро» проти визнання позовних вимог не заперечувало, тому суд зазначивши, що визнання позову не суперечить закону і не порушує прав, свобод та охоронюваних законом інтересів інших осіб, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.
Асоціація директорів шкіл м. Черкаси, оскаржуючи рішення суду, прийняте 01 лютого 2010 року, для доведення порушення оскаржуваним рішенням їхніх прав, мала надати докази, на підставі яких в неї виникало право власності, чи право користування зазначеним майном чи земельною ділянкою, на якій знаходиться спірний будинок, а відтак таке право могло бути порушеним.
Як вбачається із матеріалів апеляційної скарги Черкаська міська рада є власником цілісного майнового комплексу бази відпочинку вчителів за адресою: АДРЕСА_1 , який включає в себе ,зокрема, й будинок відпочинку, позначений в технічній документації літерою «П-2», а в департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради майно перебуває в оперативному управлінні і департамент є постійним користувачем земельної ділянки, на якій воно розміщено. 
Право оперативного управління захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності , що передбачено ч. 3 ст. 137 ГК України.
Як вбачається з поданої апеляційної скарги та матеріалів справи, повноважень на звернення до суду в інтересах Черкаської міської ради та департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради Асоціація керівників шкіл м. Черкаси не має.
Разом з тим, в апеляційній скарзі зазначено, що оскаржуване рішення перешкоджає в реалізації статутної діяльності Асоціації керівників шкіл м. Черкаси.
Згідно ч. 2 ст. 87 ЦК України вказано, що Статут є установчим документом товариства.
Частиною 1 ст. 88 ЦК України передбачено, що у Статуті товариства вказуються найменування юридичної особи, органи управління товариством, їх компетенція, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до товариства та виходу з нього, якщо додаткові вимоги щодо змісту статуту не встановлені цим Кодексом або іншим законом.
Отже, із вищенаведених норм законодавства вбачається, що визначена в Статуті юридичної особи її діяльність не є підставою набуття будь-яких прав, крім майнових прав, які передаються її засновником згідно ст. 102 ЦК України, але навіть в цьому випадку в установчому акті зазначається таке майно. 
Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на той факт, що із доданого до апеляційної скарги Статуту Асоціації керівників шкіл м. Черкаси (а. с. 79-86), затвердженого установчими зборами 29 жовтня 2003 року, не вбачається набуття права власності Асоціацією щодо земельної ділянки чи майна, що розміщене за адресою: АДРЕСА_1 . 
Колегія суддів звертає увагу, що під час розгляду апеляційної скарги судом було достовірно встановлено, що правовідносини у даній справі, стосувалися права власності на частину майнового комплексу – бази вчителів, а саме будинку відпочинку, що позначений в технічній документації літер. «П-2».
Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи Асоціація керівників шкіл м. Черкаси не є ні власником такої нерухомості, як і не володіє речовими правами на таке майно, а статутна діяльність асоціації жодним чином не пов`язана із вищевказаним майновим комплексом. 
       Отже, за встановлених обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки Асоціації керівників шкіл  м. Черкаси при вирішенні спору не вирішувалися. Ні мотивувальна, ні резолютивна частини оскаржуваного рішення не містять будь-яких висновків щодо прав та обов`язків скаржника, тому відсутні підстави для висновку, що оскаржуваним рішенням допущено порушення їх прав та інтересів.   
Колегія суддів ставиться критично до доводів скаржника стосовно того, що рішенням суду першої інстанції порушені права, свободи, інтереси та обов`язки скаржника, оскільки дані доводи не відповідають обставинам справи, нормам права, та спростовуються матеріалами справи, так як твердження скаржника про порушення права є такими, що не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи і наявними доказами, не ґрунтується на нормах закону, тому не підлягають задоволенню апеляційним судом.
З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що Асоціацією керівників шкіл м. Черкаси  не доведено факту, що судом першої інстанції було порушено її права, свободи, інтереси, при ухваленні рішення  від 01 лютого 2010 року за позовом ОСОБА_1  до Свидівоцької сільської ради Черкаського району, третя особа: Громадське об`єднання Дачний кооператив «Дніпро» про визнання права власності на будинок.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про закриття апеляційного провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, у відповідності до якої, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.        
Керуючись ст. ст.  362, 367, 368, 374 ЦПК України, апеляційний суд, 

у х в а л и в :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Асоціації керівників шкіл міста Черкаси та заявою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури про приєднання до апеляційної скарги на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 01 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Свидівоцької сільської ради Черкаського району, третя особа: Громадське об`єднання Дачний кооператив «Дніпро» про визнання права власності на будинок – закрити.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного  судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України. 
 Повний текст ухвали складений 3 грудня 2020 року.

         Головуючий Л.В. Нерушак

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко