Справа № 464/3771/20                                Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І. 
Провадження № 33/811/1359/20                 Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року суддя Львівського апеляційного суду Партика І. В., за участі ОСОБА_1 та його представника - адвоката Голуб С.І., потерпілої ОСОБА_2 та її представника - адвоката Григи Ф.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Голуба С.І., подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 09 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, 

встановив:

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 09 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень. Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. 40 коп. судового збору. 
Згідно оскарженої постанови, ОСОБА_1 12.06.2020 о 16.00 год. на вул. Князя Романа, 16 у м. Львові, керуючи транспортним засобом марки «Smart», р.н. НОМЕР_1 , під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, не був уважний, не звернув увагу на те, що справа стоїть авто, із-за якого вийшов пішохід, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , завдавши останній тілесних ушкоджень, а транспортному засобу - технічні пошкодження, чим порушив п. 2.3 б, 18.4 ПДР.
Не погоджуючись з даною постановою суду, адвокат Голуб С.І. подав на неї апеляційну скаргу у якій просить скасувати оскаржену постанову, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
У поданій апеляції адвокат вказує, що суд при розгляді справи не взяв до уваги всіх зібраних у справі доказів та не обґрунтував чому він не бере їх до уваги. Вважає, що всі обставини справи вказують на відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Наголошує, що саме в діях пішохода ОСОБА_2 є порушення п 4.10 ПДР. Судом також було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про проведення автотехнічної експертизи. Також зазначає, що автомобіль па пішохідному переході стояв та розвантажував товар, про що вказала потерпіла ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_3 . З відеозапису нагрудної камери працівника поліції теж зафіксовано, що перед перехрестям, де знаходиться дорожній знак «Пішохідний перехід» стояв автомобіль Mercedes Benz ATEGO915.
Заслухавши пояснення сторін, які підтримали свої позиції, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.
У судовому засіданні достовірно встановлено, що 12.06.2020 о 16.00 год. на вул. Князя Романа, 16 у м. Львові, керуючи транспортним засобом марки «Smart», р.н. НОМЕР_1 , під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , завдавши останній тілесних ушкоджень, а транспортному засобу - технічні пошкодження. 
Відповідно до п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пунктом 18.4 Правил дорожнього руху передбачено, що якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Як вбачається з пояснень потерпілої, така рухалась по пішохідному переходу, де автомобіль «Smart» від керування водія ОСОБА_1 здійснив на неї наїзд, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження. Зазначила, що не пригадує, чи саме той вантажний автомобіль, який вказаний захисником, був припаркований біля узбіччя з правої сторони за рухом автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Крім цього, їй не відомо відстані, на якій такий автомобіль був розташований від пішохідного переходу та узбіччя. Вважала перехід дороги у відповідному місці безпечним.
Не заслуговують на увагу пояснення ОСОБА_1 про те, що видимість дорожнього знаку 5.35.1 «Пішохідний перехід» йому обмежував автомобіль марки Mercedes Benz ATEGO915, із-за передньої частини якого вийшла пішохід ОСОБА_2 , оскільки спростовуються матеріалами справи, нормами, які зазначено в ПДР.
Покази свідка ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_2 була збита автомобілем на середині пішохідного переходу, оскільки була неуважна і не дивилась на дорогу не спростовують вини ОСОБА_1 у порушенні ПДР. 
Вважаю, що суд дав обґрунтований висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними та перевіреними в суді першої та апеляційної інстанції даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №538969 від 02.07.2020; протоколі огляду місця ДТП від 12.06.2020 та схемі до такого; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 12.06.2020; матеріалах фото - та відеофіксації; рапорті слідчого СУ ГУ НП у Львівській області від 12.06.2020; поясненнях потерпілої ОСОБА_2 та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .
Склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП становить обов`язкову наявність всіх її складових, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
На переконання апеляційного суду, даної вимоги закону суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримався.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за наведених в оскаржуваній постанові обставинах.
Доводи апелянта про те, що суд безпідставно не призначив у справі автотехнічну експертизу, про що клопотали ОСОБА_1 та його представник, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки не вбачає потреби у проведенні такої експертизи. 
Накладене адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.33 КУпАП та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.
З урахуванням наведеного доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому апеляційний суд вважає подану у справі апеляційну скаргу необґрунтованою, та не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:
   
апеляційну скаргу адвоката Голуба С.І., подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову  Сихівського районного суду м. Львова від 09 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І. В.