Справа № 127/10062/20 
Провадження № 33/801/823/2020
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вишар І. Ю.
Доповідач: Денишенко Т. О.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т.О., за участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Чорного А. В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 червня 2020 року разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження цієї постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, пенсіонера, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , за частиною першою статті 130 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 01 травня 2020 року серії ДПР18 № 355131, складеного поліцейським взводу № 2 роти № 3 БУПП у Він-ницькій області ДПП капралом поліції Клюсою Д. О., уночі 01 травня 2002 о 03.05 го-дині у м. Вінниці по вул. Кропивницького, № 16, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mazda 626», державний номерний знак НОМЕР_2 , у ста-ні алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку ліка-рем-наркологом, висновок від 01 травня 2020 року № 1502, складений о 03.50 годині: ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, алкотест 6510 - 1,11‰. , 1,63‰. Своїми діями водій порушив вимоги підпункту 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 червня 2020 ро-ку ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, на нього накладене адміністра-тивне стягнення у виді штрафу розміром шістсот неоподатковуваних мінімумів дохо-дів громадян, що становить 10 200,00 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. З ОСОБА_1 стяг-нуто в дохід держави 420,40 гривень судового збору.
Не погоджуючись з такою постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржує її в апеляційному порядку, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки, як зазначає, справа розглянута за його відсут-ності, хоча він повідомив суд про неможливість явки у судове засідання у зв`язку з відсутністю квитків з м. Києва, просив суд перенести розгляд справи на іншу дату. Скаржник вважає незаконною ухвалену судом постанову через позбавлення його пра-ва надати докази щодо безпідставного притягнення його до адміністративної відпові-дальності, дій працівників поліції, які порушили порядок і процедуру освідування во-дія на предмет стану сп`яніння, незаконно затримали ОСОБА_1 та силоміць доставили в КП «ВОНД «Соціотерапія», не запропонувавши пройти освідування на місці зупинки автомобіля за допомогою спеціальних технічних приладів. У протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про те, в якому порядку скаржни-ку було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, не зазначені ознаки алкоголь-ного сп`яніння водія. Скаржник стверджує, що докази в адміністративній справі щодо нього є неприпустимими, вони зібрані не в межах та не у визначений Законом спосіб, тому не можуть бути використані як такі, що переконливо вказують на вчинення ним правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. 
Заслухавши в судовому засіданні пояснення притягнутої до адміністративної від-повідальності особи, думку адвоката Чорного А. В. у підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, зокрема, в частині щодо поновлення скаржнику процесуального строку на апеляційне оскаржен-ня судової постанови від 23 червня 2020 року, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постано-ви суду першої інстанції задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопору-шення регулюється статтею 294 КУпАП. Відповідно до частини другої цієї статті по-станова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адмініс-тративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою стат-ті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закін-чення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні стро-ку відмовлено.
Отже початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення пов`язаний з моментом прийняття такої постанови, а не з дня отримання її копії особою, яка має намір її оскаржити.
Відповідно до статті 289 КУпАП в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлений.
Як слідує із матеріалів цієї адміністративної справи оскаржувана постанова вине-сена Вінницьким міським судом Вінницької області 23 червня 2020 року, її копію ОСОБА_1 особисто отримав 21 липня 2020 року ( а. с. 21 ). Датована ОСОБА_3 18 серпня 2020 року апеляційна скарга на судову постанову як пош-тове відправлення згідно трекінгу, доданого до матеріалів справи, прийнята відділен-ням пошти № 50 у м. Вінниці 06 жовтня 2020 року о 19.20 годині, в суд надійшла від-повідно до штампу реєстрації 07 жовтня 2020 року. 
Проаналізувавши викладені фактичні обставини, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскар-ження судової постанови не містить жодних обгрунтувань поважності причин його пропуску з моменту, коли він отримав копію оскаржуваної постанови, яким є 21 лип-ня 2020 року ( а. с. 21 ).
Таким чином з урахуванням чітко визначеного статтею 294 КУпАП порядку оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, за відсут-ності документально обґрунтованих доказів, які б свідчили про необхідність понов-лення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інс-танції, обгунтовані, об`єктивні та умотивовані підстави для задоволення клопотання про поновлення цього строку для апеляційного оскарження відсутні.
Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і осново-положних свобод 1950 року, забезпечують законну мету і не порушують саму сут-ність цього права. 
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини норми, які регла-ментують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належ-ного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Заці-кавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані ( Перетя-ка та Шереметьєв проти України, № 17160/06 та № 35548/06, параграф 34 від 21 гру-дня 2010 року). Можливість поновлення строку не є необмеженою, оскільки сторони в розумінні інтервалу часу повинні вжити заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження ( див. mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, пункт 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» ( ухвала ), заява № 50966/99 від 14 жовтня 2003 року). 
У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності право-суддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової проце-дури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає у запо-біганні безладного руху у судовому процесі.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність ( рі-шення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року ). 
Апеляційний суд наголошує, що відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження у цій справі не можна трактувати як обмеження у доступі до правосуддя, оскільки обставини, що спричинили порушення вказаного строку, не можна вважати об`єктивно непереборними та пов`язаними з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення дій щодо отримання тексту судового рішення, подання у встановлений Законом строк скарги на таке рішення у випадку незгоди з ним. У свою чергу поновлення вказаного строку призведе до порушення принципу правової визначеності та права на справедливий суд.
Будь-яких поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постано-ви суду першої інстанції скаржник узагалі не наводить. Апеляційний суд не знаходить причин, що були б об`єктивно непереборними, тобто таких, що не залежали від воле-виявлення скаржника, або дійсно пов`язані з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у строк, визначений законом.
З урахуванням викладеного, того, що скаржник не був позбавлений права та ре-альної можливості оскаржити судове рішення у строки, передбачені чинним КУпАП, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 23 червня 2020 року. Відповідно апеляційна скарга згідно вимог статті 294 КУпАП підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Вінниць-кого міського суду Вінницької області від 23 червня 2020 року року в адміністратив-ній справі № 127/10062/20 ( провадження 33/801/823/2020 ) про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП - відмо-вити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Він-ницького міського суду Вінницької області від 23 червня 2020 року повернути йому як особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду остаточна і оскарженню не підлягає. 

Суддя Т. О. Денишенко