Справа № 751/5739/20 	Головуючий у 1 інстанції Косач І.А. 	
Провадження № 33/4823/392/20 	  	
Категорія - – ст. 44-3  КУпАП         	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2020 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , його захисника – Кулініч К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 05 жовтня 2020 року, 

В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
          ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,
звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.44-3 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням. 
Провадження по справі закрито. 

Як установив місцевий суд, 01 вересня 2020 року, о 14:00 год., по вулиці Реміснича, 28, у м. Чернігів, ОСОБА_1 перебував у громадській будівлі у відділенні банку «ПриватБанк» без вдягнених засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, чим порушив п.п.1 п.10 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року.

Закриваючи провадження по справі, місцевий суд вказав, що будь-які негативні наслідки від дій ОСОБА_1 не настали, тому вважав за можливе та доцільне звільнити останнього від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю. 

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати, постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вказав, що заборона перебувати у громадських будівлях без вдягнених засобів індивідуального захисту, зокрема захисної маски чи респіратора, за своєю правовою природою є обмеженням права вільного пересування, права на рівність людей, передбачених Конституцією України. Зазначив, що карантинні обмеження, згідно п.10 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 р., стосуються хворих осіб та осіб, які перебувають на самоізоляції. Але він на момент складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення не був ні хворим, ні носієм інфекції, ні особою, яка підлягає самоізоляції. Крім того, зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення складено не уповноваженою на те особою.
Також просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки в судовому засіданні він не був присутній, а копію судового рішення отримав лише 15 жовтня 2020 року. 
  
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити з наведених вище підстав; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.   

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Як убачається з матеріалів справи, постанова місцевого суду щодо ОСОБА_1 була винесена 05.10.2020 року. Строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення закінчився 15 жовтня 2020 року.
Проте, враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи, копію судового рішення отримав лише 15.10.2020 року, тому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду підлягає поновленню. 

Основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст.245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.
Згідно ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
          
У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, не визнав та наполягав на тому, що не порушував вимог Закону. 

Проте, як встановлено апеляційним судом, щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення АА № 251407 від 01.09.2020 року, з якого вбачається, що 01 вересня 2020 року, о 14:00 год., у м. Чернігів, по вул. Реміснича, 28, ОСОБА_1 перебував у громадському будинку у відділенні банку «ПриватБанк» без вдягнених засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, чим порушив п.п.1 п.10 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 р., та вчинив правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП (а.с.1). 
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення ОСОБА_1 неправомірних дій, та є одним із джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Також, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно яких ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_5 зайшли до приміщення відділення АТ КБ «ПриватБанк» без засобів індивідуального захисту, а саме: масок чи респіраторів. На зауваження та прохання одягнути маски не реагували. Виходити з приміщення також відмовились (а.с.2, 3). 
Крім того, з переглянутого в засіданні апеляційного суду відеозапису з нагрудної камери поліцейського слідує, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не заперечував перебування його у приміщенні банку без засобів індивідуального захисту (а.с.4).

Викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відтак, доводи апелянта з приводу відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.  

Згідно із ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що оскільки від дій ОСОБА_1 будь-яких негативних наслідків не настало, тому його можливо звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.44-3 КУпАП, за малозначністю вчиненого правопорушення, з оголошенням йому усного зауваження. 

Отже, постанова місцевого суду відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її скасування.     

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,    

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 жовтня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 жовтня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.44-3 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення – без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.  

Суддя	В. М. Заболотний