Номер провадження: 22-ц/813/4079/20 
Номер справи місцевого суду: 503/1158/18
Головуючий у першій інстанції Сердюк Б. С.
Доповідач Цюра Т. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: 
Головуючого: Цюри Т.В.,
Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,
За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кодимаагрошляхбуд» на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 18 липня 2018 року по цивільній справі за заявою Кодимської міської ради Одеської області, заінтересована особа: державний реєстратор Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області Петрик Вадим Дмитрович про передачу безхазяйного нерухомого майна у власність територіальної громади

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року, Кодимська міська рада Одеської області звернулася до суду із заявою про передачу безхазяйного нерухомого майна у власність територіальної громади м.Кодима. 
Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 18 липня 2018 року заявлені вимоги Кодимської міської ради Одеської області про передачу безхазяйного нерухомого майна у власність територіальної громади задоволені. 
Передано об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлову будівлю (гаражі в кількості 6 (шість) одиниць), загальною площею 432 кв.м., розташовану по АДРЕСА_1 у власність територіальної громади м.Кодима Одеської області. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кодимаагрошляхбуд» (далі – ТОВ «Кодимаагрошляхбуд»), як особа, яка не приймала участь у справі, подала до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Кодимського районного суду Одеської області від 18 липня 2018 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 
У відзиві на апеляційну скаргу, Кодимська міська рада Одеської області, посилаючись на її необґрунтованість та незаконність, просить суд в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Кодимаагрошляхбуд» відмовити, а рішення Кодимського районного суду Одеської області від 18 липня 2018 року залишити без змін (а.с.71-72). 
В судове засідання, призначене на 01.10.2020 року,  сторони не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).   Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.
Так, судом першої інстанції встановлено, що Кодимською міською радою виявлено на території АДРЕСА_1 безхазяйне майно, а саме нежитлову будівлю (гаражі в кількості 6 одиниць) загальною площею 432 кв.м.
Судом також встановлено, що зазначене майно взято на облік як безхазяйне, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна №88374744 від 30.05.2017 року. 
Про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна було зроблено відповідне оголошення в газеті "Одеські вісті" від 10.06.2017 року.
Ухвалюючи рішення про задоволення заяви Кодимської міської ради Одеської області, районний суд виходив з того, що заява підлягає задоволенню.
Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного. 
Питання про набуття права власності на безхазяйну річ регламентовано ст. 335 ЦК України.
Так частиною 1 цієї статті передбачено, що безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий.
Частиною 2 ст. 335 ЦК України передбачено, що безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.
Відповідно до ст. 329 ЦПК України, заява про передачу безхазяйної нерухомої речі у власність територіальної громади за умов, визначених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцезнаходженням цієї речі органом, уповноваженим управляти майном відповідної територіальної громади.
Суд, встановивши, що нерухома річ є безхазяйною та взята на облік органом, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а також що сплив один рік з дня взяття на облік нерухомої речі, ухвалює рішення про передачу безхазяйної нерухомої речі у власність відповідної територіальної громади (ст. 333 ЦПК України).
У відповідності до ч.1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими Законами. Згідно ч.5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Також за змістом ч.5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.
З урахуванням наведеного, оскільки вказаними правовими нормами регламентовано особливий порядок набуття права власності на безхазяйну річ, який в даному випадку, на думку колегії суддів, був дотриманий, зокрема, мало місце оголошення про взяття на облік такої речі та дотримано річного строку після взяття на облік безхазяйної нерухомої речі для передачі цієї речі для реалізації новому власнику, тому колегія суддів погоджується із висновком районного суду про задоволення заяви Кодимської міської ради Одеської області.
У доводах апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що вказане нерухоме майно (гаражі в кількості 6 одиниць) тривалий час входять до складу цілісного майнового комплексу підприємства - ТОВ «Кодимаагрошляхбуд» і внесені до статутного фонду підприємства. 
Однак, апеляційний суд критично відноситься до вказаних тверджень апелянта з огляду на те, що жодних доказів наявності у ТОВ «Кодимаагрошляхбуд» права власності на вказане майно апелянтом не надано.
Із доданої тільки до апеляційної скарги Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців вбачається лише те, що ТОВ «Кодимаагрошляхбуд» зареєстроване за юридичною адресою: 66000, Одеська область, Кодимський район, м.Кодима, вул. Тімірязєва, будинок 4 (а.с. 45, 45 зворот).
При цьому, реєстрація юридичної адреси не свідчить про наявність будь – яких майнових прав на нерухоме майно, що знаходиться за адресою реєстрації.
Твердження апеляційної скарги про те, що знаходження даного нерухомого майна (гаражів в кількості 6 одиниць) на балансі підприємства підтверджується інвентарною карткою обліку основних засобів також є необґрунтованими, оскільки жодних доказів на підтвердження вказаного апелянтом до апеляційного суду не надано. 
Крім того, апелянтом не надано також будь – яких доказів про реєстрацію нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «Кодимаагрошляхбуд» або за будь – якою іншою особою. 
Будь – яких доказів про належним чином здійснене виділення та реєстрацію в земельному кадастрі земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , на якій знаходиться нежитлова будівля (гаражі в кількості 6 одиниць) самому ТОВ «Кодимаагрошляхбуд» також апелянтом не надано. 
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Докази мають бути належними, допустимими, достовірними.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. ст. 77-79 ЦПК України).
Згідно з вимогами ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Таким чином, апеляційна скарга ТОВ «Кодимаагрошляхбуд» не містить жодних обгрунтованих доводів, які би свідчили про належність товариству на будь-якій правовій цього майна.
За викладених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень норм матеріального та процесуального права не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи нічим не обґрунтовані та не підтверджені, висновків суду не спростовують, в зв`язку з чим рішення суду у відповідності до ст.375 ЦПК України підлягає залишенню без змін.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41. 
Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України новий розподіл понесених сторонами судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кодимаагрошляхбуд» - залишити без задоволення. 
Рішення Кодимського районного суду Одеської області від 18 липня 2018 року по цивільній справі за заявою Кодимської міської ради Одеської області, заінтересована особа: державний реєстратор Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області Петрик Вадим Дмитрович про передачу безхазяйного нерухомого майна у власність територіальної громади – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 09.10.2020 року.

Головуючий                                                                Т.В. Цюра

Судді:                                                                 Л.А. Гірняк

                                                                С.М. Сегеда