УХВАЛА

13 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 1.380.2019.006704
адміністративне провадження № К/9901/21879/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Васильєвої І.А.,
суддів: Бившевої Л.І.,  Юрченко В.П., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 8 липня 2020 року у справі №1.380.2019.006704 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,  
УСТАНОВИВ:
28.08.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 8 липня 2020 року у справі №1.380.2019.006704 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Верховного Суду від 09.10.2020 касаційну скаргу залишено без руху, надано десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду платіжного документа про сплату судового збору за подання касаційної скарги. Копію вказаної ухвали скаржником отримано 16.10.2020.
19.10.2020 до Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків (згідно з трек-номером поштового відправлення надіслано 16.10.2020).
Скаржником надано квитанцію від 16.10.2020 №204, якою сплачено судовий збір за подання касаційної скарги у сумі 1   681,00 грн. Відповідно до Реєстру підтверджень оплат із Казначейства кошти зараховано 16.10.2020.
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України судом встановлено наступне.
Скаржником зазначено, що підставою для звернення до Касаційного адміністративного суду стало неправильне застосування норм матеріального права, яке фактично призвело до прийняття неправильного по своїй суті рішення. Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України однією з підстав касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
На думку скаржника, судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норму матеріального права (стаття 243 Митного кодексу України) і зроблено висновок, що витрати органу доходів і зборів на зберігання вилучених товарів, транспортних засобів не підлягають відшкодуванню їх власником у разі припинення провадження у справі про порушення митних правил лише за умови встановлення відповідним органом відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Колегія суддів зауважує, що Восьмий апеляційний адміністративний суд при прийнятті постанови від 08.07.2020 у даній справі дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, урахував правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 26.03.2020 у справі №813/2091/18. Відповідно до вказаної судової практики відсутність події і складу адміністративного правопорушення та закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративних стягнень є окремими підставами для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, які визначені різними пунктами частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зокрема, першим та сьомим). Якщо провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 483 Митного кодексу України закрито за закінченням строку накладення адміністративного стягнення, а не за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, особа у відповідності до приписів частини 3 статті 243 Митного кодексу України зобов`язана відшкодувати митному органу витрати на зберігання на її складі вилученого товару.
Тобто судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні здійснено посилання на висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права.
Таким чином, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Пунктом 4 частини 5 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 8 липня 2020 року у справі №1.380.2019.006704 повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	І.А. Васильєва Л.І. Бившева   В.П. Юрченко