Номер провадження: 22-ц/813/1468/20 
Номер справи місцевого суду: 519/715/18
Головуючий у першій інстанції Середа І.В.
Доповідач Драгомерецький М. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2020 року                                                                  м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справах: 

головуючого судді: Драгомерецького М.М.
суддів колегії: Дрішлюка А.І.,
Громіка Р.Д., 
при секретарі: Павлючук Ю.В.,

за участю: адвоката Морозова О.В. в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Морозова Олексія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08 липня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_3 за участю боржників: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку пред`явлення їх до виконання,-

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, яку в подальшому було уточнено, про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання.
Посилаючись на те, що рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 липня 2014 року та рішенням апеляційного суду Одеської області від 14 жовтня 2014 року, прийнятих у справі №1515/1184/12, зобов`язано боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_3 у встановлені хвіртки в паркані між домоволодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , для проходу на земельну ділянку площею 15 м.кв., яка розташована в домоволодінні АДРЕСА_2 в зоні дії земельного сервітуту; звільнити від металоконструкцій, зелених насаджень та інших речей територію домоволодіння будинку АДРЕСА_2 в зоні дії земельного сервітуту, встановленого земельним сервітутом, для улаштування відмостки та обслуговування стіни будинку ОСОБА_3 ..
Заявниця вказувала на те, що вказані судові рішення не виконані. 
Виконавчі листи відсутні у виконавчій службі, в суд вони також не надходили, а тому вони є втраченими, у зв`язку з чим є необхідність у видачі їх дублікатів. А строк для пред`явлення виконавчих листів пропущено через зволікання в розгляді питання про видачу виконавчих листів.
В судовому засіданні представник ОСОБА_3 підтримав заяву та зазначив, що виконавчі документи втрачені, оскільки їх не має ні у ОСОБА_3 , ні у відділі ДВС, ні у суді, а оскільки рішення судів не виконано, тому стягувач бажає скористатися своїм правом та знову звернутися до виконавчої служби. Строк для подання листів пропущено, оскільки спочатку ОСОБА_3 оскаржувала постанови виконавця про закінчення виконавчого провадження, будучи впевненою в тому, що виконавчі документи знаходяться на виконанні, не ставила питання про їх отримання, а потім вирішила отримати виконавчі документи і знову звернутися до примусового виконання. Про відсутність виконавчих документів дізналася вже в ході розгляду заяви.
Представник боржників повністю заперечував проти задоволення заяви вказуючи на те, що стягувач пропустила строк для подання виконавчих документів до виконання. Також зазначив, що судове рішення щодо виниклих у справі правовідносин між сторонами вже виконано, про що складено акт, а постанови складені не на користь боржників, оскільки на той час у представника боржників і виконавця був конфлікт. Представник вважає, що подана заява є необґрунтованою. Більш того, вказує, що стягувач не довела, що виконавчий документ втрачено і є підстави для видачі його дубліката.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08 липня 2019 року заяву задоволено.
В апеляційній скарзі адвокат Морозов О.В. в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права. 
У судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони по справі не з`явились, але про розгляд справи вони сповіщались належним чином та завчасно, що підтверджено поштовими повідомленнями про отримання ними судових повісток.
Крім того, інтереси ОСОБА_1 , ОСОБА_2 представляє їх адвокат.
Відповідно до ст. ст. 13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.
Тому згідно правил ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку, що вказані обставини не перешкоджають розглядові справи у відсутність належно сповіщених сторін.
Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечення на апеляцію, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах вимог заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав. 
У частинах 1 та 2 ст. 367 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.
Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що заявником доведено наявність поважних причин для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, з огляду на те, що оригінал виконавчого листа втрачено та рішення суду не виконано.
Проте, апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.
У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Так, згідно із п.17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.
Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа - є його втрата.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.
Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Відповідно до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.
Зі змісту вищезазначених норм законодавства вбачається, що дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред`явлення його до виконання.
Таким чином, під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа суд повинен належним чином перевірити, чи дійсно виконавчий лист втрачено. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Видача дубліката виконавчого листа взаємопов`язана із визначеним Законом України «Про виконавче провадження» строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Строк звернення до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає з строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. В разі визнання неповажними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачом і відмови у поновленні пропущеного строку, суд відповідно відмовляє у видачі дубліката виконавчого листа.
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст.120 ЦПК України.
Згідно ст.127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.
Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.
Судом першої інстанції встановлено, що 03 квітня 2015 року Комінтернівським районним судом Одеської області видано виконавчі листи у справі №1515/1184/12 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, Комінтернівського відділу земельних ресурсів Одеської області, Управління Держземагенства в Комінтернівському районі Одеської області про поновлення строку на звернення до суду, визнання неправомірними та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, зобов`язання не чинити перешкод у виготовленні технічного документації для реєстрації договору сервітуту і в користуванні земельною ділянкою, зобов`язання не перешкоджати у встановлення хвіртки в паркані в зоні дії сервітуту, зобов`язання звільнити від металоконструкції, зелених насаджень та інших речей територію домоволодіння в зовні дії сервітуту.
Відповідно до наявних у матеріалах справи копій виконавчих листів, строк їх предявлення до виконання визначено до 14 жовтня 2015 року (т. 1 а.с. 33, 34).
26 жовтня 2015 року було відкрито виконавчі провадження ВП №49106878 та ВП №49107017 по виконанню виконавчих листів №1515/1184/12, боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ..
18 листопада 2015 року та 30 листопада 2015 року заступником начальника ВДВС Комінтернівського РУЮ Стонісом Ю.В. було прийнято постанови про накладення штрафів на боржників у зв`язку з невиконанням вимог рішення суду.
24 грудня 2015 року винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП №49106878 та ВП №49107017 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». 
Згідно із ч. 2 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на час закінчення виконавчих проваджень) у випадках, передбачених пунктами 1-6, 8, 9, 11-13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. 
Дані обставини свідчать про відсутність у стягувача права на його повторне пред`явлення до виконання (аналогічні положення передбачені п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» чинним на момент розгляду справи), що кореспондується із положенням норм ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на час закінчення виконавчих проваджень) яка передбачає, що завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Такими випадками є, зокрема, відновлення виконавчого провадження з підстав наведених в ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на час закінчення виконавчого провадження) та у ст. 41 в редакції Закону чинного на даний час, серед яких, якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби.
Отже, Законом України «Про виконавче провадження» передбачено інший порядок захисту шляхом оскарження рішення державного виконавця та відновлення втраченого провадження.
Основними доводами заяви ОСОБА_3 про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів є те, що вона оскаржувала рішення та дії державного виконавця про закінчення виконавчих проваджень, які не було розглянуто у розумні строки, у зв`язку із чим її провини у пропуску строку пред`явлення до виконання немає.
03 червня 2016 року Комінтернівським районним судом Одеської області було відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії та бездіяльність державного виконавця.
Як було з`ясовано з пояснень представника заявника, вказана скарга, за заявою стягувача, була залишена без розгляду.
Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується із вказаними доводами, оскільки вчинення процесуальних дій у передбачені строку залежить лише від волі та бажання учасника справи, якими останній розпоряджається на власний розсуд.
Оскарження ОСОБА_3  рішення державного виконавця про закінчення виконавчих проваджень до вищестоящого органу (вищестоящій посадовій особі) чи до суду, не є перепоною у праві заявника звернутись у період дії строків пред`явлення виконавчого листа до виконання з заявою про видачу дублікатів, у випадку їх втрати, та залежало лише від волі ОСОБА_3 ..
Як вже зазначалось вище, законодавством визначено дві окремі процесуальні дії, такі як отримання дубліката виконавчого документа та поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Як вбачається із заяви ОСОБА_3 про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, жодних поважних причин пропуску такого строку заявником не зазначено.
В оскаржуваній ухвалі суду взагалі не з`ясовувалися обставини щодо отримання та втрати виконавчого документа, а також поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Більш того, оскаржувана ухвала суду, в порушення вимог ст. 260 ЦПК України, не містить мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, а лише норми закону, якими суд керувався при постановленні ухвали.
Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та заслуговують на увагу суду.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи.
За наведених обставин апеляційний суд прийшов до висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, у зв`язку з чим апеляційна скарга адвоката Морозова О.В. підлягає задоволенню, а ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви  ОСОБА_3 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 158, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Морозова Олексія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково, ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08 липня 2019 року скасувати.
У задоволенні заяви ОСОБА_3 за участю боржників: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку пред`явлення їх до виконання відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено: 22 жовтня 2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М.Драгомерецький 

А.І.Дрішлюк

Р.Д.Громік